31 



dèechtani, /'. Schwägerin. 



(Kem. i Diechtani, Svägerska.) 

 Et. dunkel. 



dzëlo, gegangen. 



dzeltavä, gelb färben. 



dzeltiba, m. gelbe Farbe. 



dzeltimen, gelb gefärbt, gelb geworden. 



dzelto, gelb. 



(Reinh. djelto, farja, kcltanon.) 



P. ir. 233. M. 1. 48. (v. slav. /.Ibti,.) 



dzën, f. Sattel. 



P. II. 253. M. VIU. 98. 



dzënes, fadv.) gerade. 



(lleinh. djenes, gent, suoraan.) 

 vgl. schw. gen. 



dzënesko, Mann(es)-. 



(A)W. djeinesk djeinengo. B. 14.'). M. VIl. 

 50. M. X. .59.) (Reinh. djent-sko.) 



dzënesko kak, m. Onkel des Gatten, 

 dzënesko kakkesko öau, hl Onkelssohn 



des Gatten. 

 dzenjavä, ei-klären, verdeutlichen, 

 dzënjiba, h*. Erklärung, Deutlichkeit. 

 dzënjiboskero, m. Erklärer, Yerdcutlieher. 

 dzenjimen, verdeutlicht. 

 dèëno, m. junger Mann, Kerl, Mann, Per- 

 son, Gatte. 

 (Anv. 'djeino, kerl. B. 144. 14.5. M. VII. 50.) 

 (Kern, djéno, mann.) (Schiefn. Jürg. 

 d/.eno, Mensch. M. 11. 78.) (Reinh. djenn, 

 miespuoliso.) 

 M. VII. 50. 



dzenom, (= dzinom), durch. 



vgl. schw. genom. 



dzënt, ( = dziënt), gerade. 

 (Kem. Süora, dien.) 



dzepna, /'. Handvoll. 



(Reinh. dzjepni, kahraalo.) 



vgl. schw. göpen. 

 dzêriba, m. Armseligkeit, Beklagenswert- 

 heit. 

 dzero, arm, beklagenswert. 



P. II. 63. 141. M. VIL 5(j. 

 dzeskiro, m. erzürnt. 



S. 102. 

 dzesko, Mann(es)-. 

 dzesko järo, m. testiculus. 



dzi, m. Herz, Gemüt, Keim, Inhalt, Inne- 

 res. 



(Kern. Jyvä, o dij.) (Reinh. dsji, dzi, sydän.) 

 P. II. 21 (i. M. Vll. 56. 



dziben, ni. Leben, Geist. 

 (Reinh. dzibe, hcnki. ) 

 P. 11. 217. M. Vll. 50. 



dzidado, lebendig. 

 dâïdo, lebendig. 



(Kem. elävä, djido.) (Reinh. dzidn. dmdci, 

 elävä.) 



dèido rup, m. (Quecksilber. 



(Kem. 6 djido inpp, cjvicksilfvei.) 

 S. 29. 



dziduvä, lebendig werden, 

 dziënt, (= dzënt), gerade. 



vgl. schw. ;;cnt. 



dzieskiro, m. Herz im Kartenspiel. 

 (Kem. lijeittT, o djiskiiM'o.) 



dziesko, Herz-, 

 dziftavä, heiraten. 



vgl. schw. gifta. 



dziftiba, nu Heirat. 



dziftiboskero, m. Verheirateter, Ehemann, 

 dzifttmen, verheiratet. 

 dzijako, (firamniatikalisch f'alfrhe. aher ge- 

 hauchte Form) Herz-. 



dzila, /'. Adel-. 



(Reinh. djilisterdina, suoniveto.) 

 M. 1. 48. (v. slav. zila.) 



dzilako, Ader-, 

 dzili, /". Gesang, Lied. 



(Kern, spol, i djili.) (Reinh. dzüi. laulu.) 



P. I. 444. IL 140. M. VII. 56. 



dziljako, Gesang-, Lied-. 



(Reinh. dziljako lin, vii'sikirja.) 

 dzill, böse, zornig. 



(Kern, ylpiä, djiO.) (Reinh. dzill, ylpeä, viha- 

 nen.) 



Et. dunkel. 



dzilliba, m. Zorn, 

 dzimnaskiro, m. Lebenslänglicher. 

 (Reinli. dzimnaski dia, elinaika.) 



dzimnasko öüviba, m. Volkszählung. 



(Reinh. miiba, asetu.s, sääntu, laki (syvempää 

 kiui läga ja horttiba.) i 



N:o 6. 



