för nyttiga lärdomar. Men med pietetfull hågkomst af den gamle läraren 

 ville han dock till fullo erkänna dennes förtjänst. 



Äfven utöfver livad skolan erbjöd försummade han icke att utvidga sitt 

 vetande och tillfredsställa sin läslust. Familjebiblioteket var rikt på arbeten 

 ur den inhemska och svenska skönlitteraturen samt ur den tyska klassiska 

 litteratui'en. Uppmuntran från faderns sida saknades icke, och så genomläste 

 han under skol- och gymnasiiåren på egen hand Schillers historiska arbeten 

 och flertalet af hans skådespel, hvarjämte han gjorde bekantskap med Wieland, 

 De la Motte Fouqué m. fl. „Med nöje", säger han i de själfbiografiska anteck- 

 ningarna, „tänker jag ännu på den njutning, som under ferier och lediga 

 stunder skänktes af denna läsning, då fantasin, icke buiulen af läxorna, lust- 

 vandrade i diktens värld." Där funnos likhetspunkter mellan Frosterns' tänke- 

 sätt och det ] 8:de seklets humanistiska idévärld, i hvilka man kan spåra 

 intrycken af denna hans ungdomsläsning. 



Någon tvekan om framtida studier fanns därför icke hos Frosterus, då 

 han den 21 juni 1845 efter aflagd studentexamen inträdde vid universitetet, 

 där han blef medlem af ( )sterbottniska afilelningen. Han förvärfvade sig 

 en grundlig insikt i de gamla språken och var sedermera en god kän- 

 nare af den romerska litteraturen. Prof. E. af Brunér intygade vid fråga 

 om besättandet af professuren i historia, att „hans grundliga och särdeles 

 inom romerska litteraturen mycket omfattande klassiska studier" gjorde honom 

 väl förberedd att äfven för gamla historien verka såsom lärare och skiift- 

 ställare. Därjämte togo honom den allmänna historien och den motlerna litte- 

 raturen i anspråk. Det sistnämnda ämnet tick på denna tid en talangfull 

 målsman i adjunkten och vicebibliotekarien, senare universitetsbibliotekarien 

 C. V. Törnegren, som kring sig samlade en växande skara ahörai'e. Forskare 

 i högre mening var denne visserligen icke, men han hade med poetiskt sinne till- 

 ägnat sig i synnerhet de romanska folkens litterära skatter och hade en säll- 

 spord förmåga att göra sitt vetande fruktbärande i den muntliga framställnin- 

 gen. Under hans ledning begynte Frosterus studera Frankrikes och Italiens 

 äldre poesi, och såsom e. o. amanuens vid universitetsbiblioteket stod han seder- 

 mera åren 1851 — 56 i daglig beröring med Törnegren, hvars spirituella berät- 

 tartalang han efteråt ihågkom såsom ett intressant moment i bibliotekstjänst- 

 göringen. Om hans grundliga kunskap i italienska littei'aturen vittnar en 

 ganska utförlig uppsats Dante och Divina Cotmneclia, som den 9 november 

 1851, således för snart ett halft sekel sedan, upplästes vid Österbottniska af- 

 delningens årsfest och därefter ingick i Poetisk och Litterär Kalender, som 

 1853 utgafs till förmån för de brandskadade i Björneborg. Detta var hans 

 första litterära alster. 



