14 



från (leiiiui synpunkt böv Krosterus' fürfattarskap inom den franska protestan- 

 tismens historia liksom hans lärar- och skriftställarverksamhet vid universitetet 

 uppskattas. Med rätta ansåg han i öfrigt den franska protestantismens öden 

 vara af särskildt intresse för oss med afseende å den protestantiske utveck- 

 hngens äfven de nordiska länderna omfattande betydelse. 



Emellertid hade Frosterus fått en visserligen sentida belöning för de 

 tjänster han gjort universitetet genom att han den 30 mars 1 867 blifvit 

 utnämnd till e. o. professor i historia. Han kvarstod dock icke länge i 

 denna ställning. Då nämligen (överstyrelsen för skolväsendet inrättades, er- 

 bjöds åt honom en ledamotsplats i detta ämbetsverk såsom ölA'erinspektor 

 för elementarläroverken med särskildt åliggande att öfvervaka undervisningen i 

 de historiska vetenskaperna. Han tvekade med afseende å, den mindre lyckliga 

 ställning till den allmänna opinionen i landet, som den nyinrättade institutionen 

 till en början kom att intaga, men beslöt sig dock slutligen att emottaga 

 platsen, till hvars innehafvare han utnämndes den 22 december 1S69. 



De nya åligganden, som denna ställning medförde, togo själffallet Frosterus' 

 uppmärksamhet och tid så betydligt i anspråk, att den historiska skriftställar- 

 verksamheten måste träda i bakgrunden. Endast med långa intervaller publi- 

 cerade han numera historiska uppsatser eller afhandlingar. Men han hade 

 dock kraft att bryta sig väg till ett nytt fält, den linska häfdeforskningen, 

 och äfven där lyckades han framlägga om icke omfattande, dock beaktans- 

 värda resultat af sina studier. 



Det var förmodligen från början af 1870-talet, som han begynte rikta 

 sina blickar åt detta håll, livilka jag sluter däraf att han 1873 ansökte det 

 af statsrådet K. H. F. Furuhjelm genom testamentarisk disposition gifna priset 

 för en Finlands historia på svenska språket. Bland de sökande ansågs Z. 

 Topelius af senaten vara den mest kompetente, hvarför han skulle åtnjuta 

 1'äntan å donationen, men konkurrens i fråga om prisets slutliga utgifvande 

 medgafs hvarje hugad författare, och Fiosterus torde varit betänkt på att 

 eventuellt deltaga däri. Han sysselsatte sig till en början med studium af 

 den litteratur, som behandlar de finska folkstammarnas forntid, ur hvilket 

 studium såsom frukt framgick det föredrag, som han såsom tillträdande ord- 

 förande höll på Vetenskapssocietetens årsdag den 29 april 1869 och i fransk 

 öfversättning meddelade i 21 häftet af societetens öfversikt med titeln Coux» 

 d'oeuü sur les peuplades finnoises de l'antiquité ^). Han gjorde icke i detta 

 bidrag anspi'ak på själf ständighet, men ansåg det med skäl vara ägnadt att i 



') I svensk beaib. i Finsk Tidskrift 1881 t. X sid. 425—443 och XI sid. 3—19. 



