17 



ei'liöll en töräiiflrad organisation, hvarefter en lugnare utveckling begynte. 

 Om hans förhållande i ämbetsverket på denna tid hai' en kompetent mimies- 

 tecknare afgifvit följande vittnesbörd: 



Med manlig fasthet och öppen blick för förhållandenas kraf omfattade han de före- 

 liggande uppgifterna och lät sig icke ledas ät sidan af tillfälliga opinioner lika litet som 

 af de stränga bedömanden, hvilka under upprörda lidelsers inverkan icke kunde uteblitva, 

 sä djupt än hans finkänsliga sinne af dem berördes. I medvetande af den redliga viljan 

 och det ärliga uppsåtet ville han vädja till offentlighetens ljus. Betecknande är härvid 

 hans yrkande, som älven omfattades af öfverstyrelsens pluralitet, att förslaget till ny 

 skolordning skulle underställas allmänhetens granskning. ') 



Detta sistnämnda yrkande gjordes af Frosterus med anledning af diskus- 

 sionerna i skolfrågan vid 1872 års landtdag och motiverades af honom i ett 

 skriftligt andragande vid skolöfverstyrelsens sammanträde den 16 maj 1872 

 med framhållande af de hårda omdömen, som inom ständerna uttalats om 

 öfverstyrelsens verksamhet och sätt att handhafva undervisniugeas högviktiga 

 intressen samt de ännu större farhågor, som uttryckts rörande det nya förslaget 

 til] skolordning, (lenom förslagets publicerande skulle bristfälliga uppgifter 

 och uti sakförhållandena icke grundade föreställningar rättvisligen beriktigas 

 och Ofverstyrelsen icke utsättas för vådan att möjligen föi'lora det stöd hos 

 allmänheten, hvaraf hon för sin verksamhet ägde beliof, hvarjämte från lan- 

 dets sida uttalanden och förslag till möjliga förbättringai', skildt beträffande 

 senast afgifna skolförslag, dymedels finge ske. Om Frosterus' framställning 

 förenade sig öfverinspektorerna Eergroth och Cygnaeus, medan senator Anteil 

 var af skiljaktig mening; ordföranden friheiTe v. Kothen hade, förrän ärendet 

 förekom, aflägsnat sig. En hemställan ingick i enlighet med pluralitetens 

 uppfattning till senaten, som dock icke fäste afseende vid skolöfverstyrelsens 

 mening, utan i anseende till ärendets brådskande beskaffenhet genast tog för- 

 slaget till skolordning under jiröfning. 



Om Frosferiis' ståndpunkt i den på denna tid brännande frågan om klas- 

 sisk eller real bildning säger den nämnde minnestecknaren: 



Genom omfattande humanistisk bildning, grundande sig pä långvariga historiska stu- 

 dier och förtrolig bekantskap med de klassiska språken, i synnerhet latinet, på hvilket* 

 språk han gärna citerade kärnuttryck och stundom tilltalade gamla vänner, var Prostenis 

 i besittning af viktiga förutsättningar för sin verksamhet pä skolans område och för be- 

 dömandet af de principer, som ännu för ett par decennier tillbaka hufvudsakligen lågo 

 till grund för de högre skolornas eller den s. k. lärda skolans organisation såväl hos oss 



') C. S(ynnerberg) i Tidskrift utg. af Pedagogiska Förening i Finland 191)] sid. 187. 



