12 A. F. SUNDELL. 



riktning, i följd hvaraf hos jorden med dess lager af magnetiserbara bergarter 

 borde uppstå ett magnetiskt moment, eller jorden vore att förlikna vid en elek- 

 tromagnet med sin nordpol i södra hemisfären. Om beviskraften af Lemströms 

 experimenter afsedda att bekräfta denna teori hafva tvifvel uttalats. Icke dess 

 mindre synes orsaken till jordmagnetismen i hufvudsak böra ligga i jordens 

 rotation, ehuru den härvid verkande elektriska strömmen bör tänkas komma 

 till stånd annorlunda än Lemström föreställde sig. I de högsta luftlagren fin- 

 nas enligt professor Svante Arrhenius till rikhg mängd negativt elektriska 

 ])artiklar, som ankomma ifrån solen under inflytande af ljusstrålarnas tryck. 

 De i rotationen deltagande negativa partiklarna i de högsta regionerna konsti- 

 tuera nu den magnetiserande strömmen, hvars eüfekt icke kan upphäfvas af 

 de till mindre mängd i atmosfärens undre lager förekommande positiva par- 

 tiklarna, hvilka bilda en ström af motsatt verkan. Teorin för jordmag- 

 netismen står således i närmaste sammanhang med luftelektricitetens beskaffen- 

 het. Under de senaste åren hafva ifriga forskiiingar rörande luftelektriciteten 

 pågått och man har beaktat omständigheter, exempelvis elektricitetsförkisten i 

 luft för isolerade ledare med laddning, hvilka hafva inflytande på undersök- 

 ningsmetoderna och göra äldre undersökningar på detta område mindre tillför- 

 litliga. Att jordmagnetismens dagliga variationer förorsakas genom laddningar, 

 hvilka medfölja luftströmmar i de högre lagren af atmosfären, är nästan otvif- 

 velaktigt på grund af Schuster' s och v. Bezold's beräkningar. 



Vid ryska naturforskaremötet i Petersburg 1880 höll Lemström på fran- 

 ska språket ett föredrag om sin teori för jordmagnetismen. I ett annat före- 

 drag, som han, enligt särskild inbjudning, höll inför meteorologiska verldskon- 

 gressen i Chicago 1893, beröras de jordmagnetiska störingarna och deras sam- 

 manhang med polarljuset och störingar å solen. 



Lemströms öfriga undersökningar skildi-as lämpligast i sammanhang med 

 med de talrika vetenskapliga resor och iakttagelser ute i naturen han under 

 sin 36-åriga vetenskapliga bana varit i tillfälle att utföra. Redan under hans 

 första vistelse i Stockholm anmodades Lemström jämte en annan finsk forskare 

 framlidne ledamoten i Societeten A. J. Malmgren att deltaga i 1868 års sven- 

 ska Spetsbergsexpedition. Lemströms iakttagelser under denna expedition äro 

 framlagda i hans första vetenskapliga uppsats: „Obser\ationer på luftelektrici- 

 teten och polarljuset under 1868 års svenska polarexpedition", hvilken ingår i 

 Svenska Vetenskapsakademiens „Öfversigf för 1869. Häri framlägges in- 

 tressanta iakttagelser angående norrskenet och de „irrande sken", hvilka 

 stundom visa sig å bergstoppar och andra upphöjda punkter specielt vid högre 

 breddgrader och till hvilken Lemström ofta återkommer under sina många ex- 



