14 A. F. SUNDELL. 



Utseende skulle betingat. Resultaten af sina bestämningar af de anskaffade 

 måtten och vigterna har Lemström nedlagt i en 1874 i Societetens „Acta" in- 

 förd afhandling. 



Det må nämnas att Lemström, sedan dessa komparationer slutförts i Stock- 

 holm, sökte återvända till Finland med ångfartyget Sofia, väl bekant från 

 Spetsbergsexpeditionen 1868. Denna färd, som misslyckades i följd af ishinder, 

 har Lemström lifligt skildrat i en svensk tidning äfvensom i Helsingfors Dag- 

 blad 1871. Färden begynte från Stockholm den 17 December 1870; efter fem 

 dygns irrfärder i Östersjön blef en större stad synlig, hvilken befanns vara 

 Visby på Gottland. Här låg nu Sofia föi' reparation och ändring af styrappara- 

 ten till den fi Januari, då ett nytt försök gjordes att komma öfver Östersjön. 

 Efter sju dygns vistelse i isen blef dock ångaren tvungen att återvända till 

 Sverige. Hela resan hade således stor likhet med verklig polarfärd. 



I raden af vetenskapliga expeditioner följer nu inspektionen af Veten- 

 skaps-Societetens meteorologiska stationer inom landet, som företogs hösten 

 1871. Med biträde af student A. Wallenius utfördes under denna expedition 

 icke blott kontrollundersökningar af de meteorologiska instrumenterna på 19 

 stationer, utan äfven bestämning af magnetiska element, astronomiska ort- och 

 tidsbestämningar samt iakttagelser öfver jordströmmen, luftelektriciteten och 

 polarljuset. Programmet var således ganska omfattande och genomfördes med 

 vanlig energi så vidt de medförda instrumenterna det medgåfvo. Särskildt 

 mödosamma voro de magnetiska och elektriska undersökningarna och många 

 oförutsedda missöden förökade i hög grad arbetet för Lemström och hans unge, 

 af döden kort derefter bortryckte medhjälpare. Redogörelse för expeditionen 

 och resultaten af de meteorologiska stationernas inspektion föreligga tryckta i 

 Societetens „Öfversigt", hvaremot observationerna öfver jordmagnetismen å 44 

 orter och de astronomiska obsei'vationerna från 33 orter ännu hgga obearbe- 

 tade i Societetens arkiv. 



I sitt licentiatspecimen : „Om den elektriska urladdningen i polarljuset och 

 polarljusspektrum", redigerar Lemström sina under expeditionen gjorda iaktta- 

 gelser öfver dessa företeelser. I polarljusets spektrum uppmättes våglängden 

 för sex linier, bland dem en svag förut icke bestämd Unie i violett. Afven 

 diskuteras den svåra frågan hvilka de ämnen i atmosfären äro, som gifva 

 upphof åt dessa linier, en fråga som först under senaste decennium funnit sin 

 lösning genom upptäckten af luftens nya beståndsdelar argon, krypton och 

 neon. Den egentliga norrskenslinien, A. J. Ångströms gulgröna linie, an- 

 tages vara en kryptonlinie. De högsta polarljusföreteelserna, draperinorrskenen 

 och norrskenskronan, bero väl på urladdningar mellan de af x\rrhenius an- 



