Minnesfal öfccr Karl Selim Lemström. 15 



tagna negativa partiklarna i atmosfärens högsta regioner och den positiva elek- 

 triciteten i de lägre delarne samt äro närmast att förliknas vid de såkallade 

 katodstrålarna vid elektriska urladdningar i rör med förtunnade gaser. Att å 

 andra sidan elektriska iirladdningar under Ijusfeuomen ega rum på höjder, å 

 hvilka lufttrycket ännu utgör 200 — 600 mm, är otvifvelaktigt på grund af 

 höjdmätningar af hågnorrsken under danska polarexpeditionen 1882 — 1883 i 

 Godthaah å Grönland. Det kan derför icke anses oväntadt, om dylika före- 

 teelser visa sig alldeles nära jordytan, såsom ett flertal vetenskapsmän, hland 

 andra den Franklin'ska expeditionen 1825 — 1827, äfvensom Parry, Liais, 

 Farquharson, Weyprecht iakttagit. Lemströms ifriga bemödanden att kon- 

 statera dessa ljusfenomen måste derför anses såsom fullt motiverade och för ve- 

 tenskapen särdeles vigtiga. Redan under sin expedition 1870 sökte Lemström 

 befordra uppkomsten af detta fenomen genom att på Luosmavaara fjäll i när- 

 heten af Enare kyrka uppställa en af honom konstruerad utströmningsapparat, 

 bestående af en ki'ans kopparspetsar, från hvilken en isolerad ledning passerade 

 genom en galvanometer till en i jorden nedgräfd metallplatta. Samma afton 

 apparaten blef färdig, visade sig ock en ljusföreteelse rakt of van om fjället. 



Försök att efterbilda norrskenet genom elektriska urladdningar i luftför- 

 tunnadt rum utförde Lemström vid särskilda tillfällen, utförligast under vintern 

 1874 — 1875 å universitetets fysikaliska kabinett. För dessa försök redogöres 

 i afhandlingen: „Om teorin för polarljuset, med anledning af iakttagelser af 

 några ljusfenomen i geislerska rör". En fullständigare apparat utfördes se- 

 dermera på bekostnad af den svenska mecenaten friherre O. Dickson och ex- 

 ponerades vid geografiska kongressen i Paris 1875, der Lemström erhöll „Mé- 

 daille de 1. Classe" jämte diplom, äfvensom vid en exposition af fysikaliska 

 apparater i London 1876, der han ock i ett föredrag på engelska redogjorde 

 för sin teori för polarljuset. 



Sina idéer och iakttagelser om norrskenet har Lemström äfven framlagt i 

 ett populärt och mycket spridt arbete: Om Polarljuset, Stockholm 1886, som 

 äfven utkommit på franska. 



Såsom Lemströms förnämsta vetenskapliga företag bör man anse de finska 

 polarexpeditionerna 1882 — 1883 och 1883 — 1884. Den österrikiska veten- 

 skapsmannen och polarfararen Weyprecht hade å meteorologkongressen i Rom 

 1879 väckt förslaget att genom internationel samverkan under ett bestämdt år 

 stationer i de arktiska regionerna skulle upprättas för meteorologiska och mag- 

 netiska observationer. Förslagets vidare befordran öfverlemnades åt en polar- 

 kommission, hvilken sammanträdde i Hamburg 1879 och i Bern 1880. Det 

 gemensamma programmet fastställdes vid polarkonferensen i Petersburg i 



