Minnesord öfver William Nyländer. 9 



De två andra afhandlingarna utgöras af floror öfver Helsingfors-trakten 

 och Karelen. Materialet till dem hopbragtes under jemförelsevis kortvariga 

 exkursioner och de kunna därför ej göra anspråk på större fullständighet i nu- 

 tida mening; i stort sedt återge de likväl tydligt och riktigt de allmänna grund- 

 dragen af utbredningen och omfatta dessutom, jemte kärlväxterna, äfven mos- 

 sorna och lafvarne. Inledningsvis tecknas här tillika naturen i korta drag, tyd- 

 ligt och öfverskådligt med hänsyn till hufvudmomenten och deras inflytande 

 på floran och vegetationen, hvilket allt möjliggjordes genom Nylanders mång- 

 sidiga insikter. 



Dessa floror äro för sin tid högst värdefulla och framträda som milstol- 

 par i vår floristiska litteratur. I sjelfva verket stå de, särskild! med hänsyn 

 till omfattningen, vida framom flere långt sednare tillkomna lokalfloror. 



I samma häfte som dessa botaniska afhandlingar ingå vidare ett supple- 

 ment till Apes samt Revisio synoptica ajpum borealium, innehållande en kritisk 

 redogörelse öfver ämnet grundad pa vunnen erfarenhet uti museerna i Ber- 

 lin, Paris, London m. fl. 



Under nästan hela årtiondet 1840 — 50 togs Nyländers tid och krafter i 

 anspråk af Sällskapet pro Fauna et Flora Fennica. Till medlem af detta sam- 

 fund invaldes han 1840 och inskref då sitt namn i matrikeln med väldiga bok- 

 stäfver, liksom bebådande att hans betydelse här komme att bli af enastående 

 art. Ocksä intog Nyländer snart nog inom Sällskapet en ledande ställning. I 

 värden och bearbetandet af dess samlingar deltog han med en förmåga och en 

 uthållighet som ingen annan, och sträfvade af alla krafter att drifva Sällska- 

 pet till en mer tidsenlig vetenskaplig verksamhet. I sådant afseende förmådde 

 han Sällskapet att utgifva vetenskapliga publikationer, och skriftserien „Notiser" 

 kom 184N till stånd. I förening med sin vän Tengström fyllde han häri I tornen, 

 den II upptages nästan uteslutande af Nylanders arbeten och. ehuru redan 

 stadd på främmande botten, bjuder han till af all håg att samla material till 

 den III. Ifrån Paris bestormar han sin vän att skrifva något för Notiserna, 

 och erbjuder sig att hålla privata kollegier för anskaffande af nödiga medel 

 m. m. Han omfattade detta samfund med en hängifvenhet utan gränser, trod- 

 de på dess framtid och under ett årtionde uppbar han väsentligen detsamma. 

 Med allt skäl har denna tid i Sällskapets historia benämnts den Nylanderska 

 perioden och med berättigad sjelfkänsla kunde Nyländer sjelf fyra decennier 

 sednare skrifva „pars magna fui". 



I augusti 1850 företog Nyländer en längre utrikesresa. Han vistades till 

 början af oktober i Stockholm, styrde kosan sedan öfver Berlin och Brüssel 



