30 O. F. HüLTMAN. 



§ 23. gående r förutsattes med nödvändighet af nda. Brost 'brist', nda. dial. (Sejerö) röst 'halster' 

 (fvn. rist); troligtvis ocli af nsv. rysta, nda. ryste, sora Kocii, Sv. språkiiist. s. 26 väl med 

 orätt vill skilja från fvn. hrista, nsv. rista. Dessa enstaka exempel torde visserligen uppträda 

 i resp. munarter blott på grund af dialektblandning. Men med hänsyn till vår ännu högst 

 ofullständiga kunskap om de nordiska dialekterna är det föga öfverraskande att några sådana, 

 där ljudlagen finnes. genomförd, icke kunna angifvas. 



Ibland Cod. B 49:s dialekter finnas äfven sådana, där öfvergången i fråga ej egt rum. 

 Handskriften uppvisar nämligen inemot 200 skrifningar med i för samnord. kort i efter r, 

 bl. a. hrist'r 3 spi. Kk. 6.3 o. fl.; U. 8.i; frillce harni ds. JE. 14.2; U. 24 pr.; frip as. Kk. ind. 

 o. fl.; U. 21.1 o. fl.; pripiung as. Kk. 17 pr. o. fl.; U. 7.2 o. fl. 



Ett af samnord. a uppkommet i (§ 10) har varit underkastadt samma ljudlag, om man 

 får döma af wœryldin ds. I. 17. 



I såväl H cod. 1609 som U codd. B 12 och Sch. motsvaras de ofvan anförda skrif- 

 ningarna med y (liksom de motsvarande i-skrifningarna) af sådana med i. ' Med största 

 sannolikhet kan det därför antagas, att resp. grundhandskrifter ej visat några spår af 

 den här behandlade ljudlagen, utan att de skrifningar, som innehålla dylika, stamma från B49- 

 skrif våren. 



§ 24. Samnord. kort i tyckes, om det omedelbart efterföljdes af ett 

 ■y-ljiid, åtminstone under vissa omständigheter hafva öfvergått till e. I hand- 

 skriften förekommer nämligen 



guzeuelagh spicel as. Kk. 15 pr. lew'r 3 spi. H. prœf.; lewa 3 ppi. U. 12 pr. 



En bekräftelse på kausalsammanhanget mellan e och det därpå följande u-ljudet gifva 

 de spår af en öfvergång kort y > framför v, som föreligga i ofningœ gs. 'ymnighet' I. 17; 

 owirMcepi ns. U. 10 pr. (§ 46). Och att här icke är fråga om en tillfällighet framgår däraf 

 att man också i fda. urkunder från början och midten af 1300-talet — hvilka urkunder i all- 

 mänhet icke röja någon förändring af kort / och y — möter skrifningar liknande de här an- 

 förda, t. ex. i Cod. Holm. B 76 och Cod. Ledreborg 12, utgifna af Schlyter i Sk. L.: lewœr 3 

 spi. I. 4 och Biver I Add. D 5; samt i Cod. AM. 187 8:0, utg. af V. Såby: lefœr, refnœr. 



I en del af de ifrågavarande dialekterna har likväl ljudlagen icke egt hemortsrätt, efter- 

 som handskriften innehåller också skrifningarna gupsiuilagh. as. Kk. 11. 1; gupsitvi lagh spicd 

 as. U. 24.1; lifwa liwa inf. H. prajf., I. 17; Ufwr o. d. 3 spi. H. 5 g. ex. Kk. 10; Ü. 22 g. ex. 

 Prol.; lifwce 3 ppi. U. I.2, 13. 



Skrifningarna med e tillhöra dels H, dels U. Om man frånser lew'r H prsef., som 

 återfinnes med e i H cod. 1609, förete denna samt U codd. B 12 och Sch. ej mindre i deras 

 ställe än i de sist uppräknade exemplens skrifningar med i. De förra kunna därför med täm- 

 hg visshet antagas bhfvit insatta af B 49-skrifvaren. Jf. § 46, slutet. 



1 prypiung as. Kp. î saknar likväl motsvarighet i H cod. 1609, hryst'r 3 spi. U. 8 pr. i 

 U cod. Sch. 



Tom. XXXIII. 



