46 O. F. HULTMAN. 



§ 35. andro kost adv. U. 8.1 — ankosti 0. oxœ as. M. 36. 



d. ap. Kp. 4, V. 24.2 (2 g.) — hrijUups (skoJclcer:) frœndœ skoTclci ds. ^ M. 2 pr. 



Jcost as. U. 10.2. 1 stok as. Kg. 5 pr., M. 15.i, V. 6 pr. — ho/f- 

 lokk'r 3 spi. JE. 14 pr. stokki ds. ^ V. 6 pr. — horn stok as. 



lokkce ap. U. 6 pr. V. 6 pr. — kncestokki ds. ^ V. 6 pr. — 



Molk'r nioîk'r 3 spi. V. ind., 21 (2 g.). stokhohni ds. M. 16 pr. (2 g.). 



optœ adv. Kp. 6; optœra (0: -œ) adv. komp. (stolpi:) grindœ stolpœ ap. Kg. 2 pr. 



^. 16 pr. topp as. M. 1.3. 



b) koWr ns. U. 12; koll as. U. 12, 13; kollur moldran as. V. 3 (2 g.). 

 (0: -«er) np. U. 13. 



Se ang. detta fall af a-omljud Exkurs I. 



Till följd af vissa ännu outredda omständigheter hafva likväl några ord mot förväntan 

 ej påvärkats af ljudlagen: bukk'r ns. V. I8.3; fuglum dp. Kk. 7; fughlce ap. M. l.i; fughlce. 

 gildri as. V. 8.3; leefs swl ns. Kk. 6.1; bofulfs nuessu as. V. 5 pr., \). 14 pr. Hit höra ock, trots 

 vokalens ställning framför II eller dent. I + konsonant, hulst'r as. M. 6 pr.; U. 6 pr., 10 pr.; 

 fullum dsm. Kk. 21.2, V. 15; U. II.2 ra. fl. former af samma ord (§ 33); gul gull as. Kp. 1; 

 U. 3 pr.; gulsmip'r ns. Kp. 1. Se vidare härom Exkurs I. 



I motsats till de här uppräknade formerna med 11 framför U eller dent. I + konso- 

 nant, som förekomma äfven inom sådana nordiska dialekter, där u undergått a-omljud i 

 nämnda ställning, och torde tillhöra jämväl dem, från hvilka de ofvan under b) anförda 

 exemplen förskrifva sig, representera utan tvifvel några andra gentemot dessa exempel en 

 dialektoUkhet: huld as. V. 8.1; kuWr ns. M. 12 pr.; U. 13; kul as. JE. 12 pr. (jf också kulli- 

 num ds. U. 18); kulteer arf as. U. ind.; kulfiski watnum dp. V. 14 pr.; samkulla o. d. adj. M. 

 12 pr. (2 g.); U. 13, I6.1; samkulli adj. U. 13 (2 g.); sijnd'rkulla o. d. adj. JE. 12 pr. (2 g.); U. 

 13, 14, 16.1 ; synd'rkulli adj. U. 13, 14 [2 g.j. Det samma kan däremot ej sägas om guldit 

 asn. li. 8.1; U. 25.1 (4 g.); guldin npn. Kk. 5.i; U. 25 pr.; skuldce 1 spti. U. lO.i; 3 spti. JE. 16 

 pr. (jf. ock skuldi 3 sptk. I. 2, V. 7, 16 pr.), ehuru enhgt ljudlagarna också dessa ord skulle 

 bevarat u i en del af B 49:s dialekter och erhålht o i andra. Ty antagligen hafva de på det 

 senare hållet genom analogi bildningar, till hvilka vi i formläran skola återkomma, utbytt sitt 

 Ijudlagsenliga o mot u, med hvilken vokal de så godt som alltid uppträda i fsv. 



Samma dialektmotsättning har kommit till synes redan i H. cod. [B 49— 1609, enär 

 Cod. 1609 öfverensstämmande med vår hskr. visar o i moldran (2 g.), men u i huld, kuller, kul, 

 kulfiski watnum, samkulli {2 g.), sunderkullä -i (2 g.). Cod. 1609 skiljer sig emellertid från Cod. 

 B 49 däri, att motsvarigheterna till en del af exemplen under a) förete u (.v) i st. f. o. Främst 

 gäller detta om några med kk eller ks efter vokalen: flukkar Kp. ind., J). ind.; lukkar JE. 14 

 pr.; stuck M. 15.i; vxa M. 36. Här spåras tydligen en dialekt, där a-omljudet uteblifvit också 

 framför nämnda konsonanter. Men sannolikast är, att den icke gjort sig gällande ännu i 



1 Alla dessa former uppkomna genom analogibildning, hvarom formläran skall lämna närmare 

 upplysning. 



2 Formen analogisk; se formläran. 



Tom. XXXm. 



