Hälsingelagen. 



71 



Också (let p, hvartill samnord. a genom särspråkligt ii- 1. w-omljud utvecklats, ifall § 49. 

 det efterföljdes af gg M ng ni -\- son. 1. konson. m, har deltagit i den ifrågavarande öfver- 

 gången (och delvis utvecklats vidare till u). Se § 6. 



§ 50. Samnord. kort p^ har framför kakuminalt I — och helt säkert äfven 

 framför r^ — öfvergått till 0: 



(0I:) pceningx 0II as. Kg. 4.i — olhupin nsf. M. 2.i — olhupz mœn np. M. 2.i — olfrip'r ns. M. 2.x. 



Denna ljudlag har först påvisats af Kock i B'sv. Ijudl. s. 464 ff. o. Arkiv V s. 95 ff. 



Samnord. t. 



% 51. Samnord. « kvarstår, med de i §§ 52 — 56 omtalade inskränkningarna, 

 såsom ce. T. ex. 



fcerrce npm. Kk. 4 o. fl.; U. 13. 

 fœst pt. pc. asn. V. 10; U. 1.4 o. fl. 

 hem- ns. Bj. 13 pr.; U. 17 pr. 

 mœn np. H. pripf. o. fl.; U. I.2 o. fl. 

 nœst'r npm. M. 13 pr.; U. II.2. 



pœnningœ ap. Kk. 6-1 o. fl.; U. 25 pr. 

 rœnir 8 spi. M. 20; U. 1 pr. o. fl. 

 hvœggiœ gpm. M. 7 pr.; U. 7.i. 

 (erfwr 3 spi. M. 3.i o. fl.; U. 3.i o. fl. 

 œt ds. U. 19. 



Former med rotvokalen œ afse tydligtvis också det felaktiga fuWr 3 spi. Kk. I.2 samt 

 en mängd skrifningar, i hvilka samnord. m motsvaras af bokstafven a: &a^ as. V. 13. 2; frandcer 

 frand'r np. M. l.i, 7 pr.; U. l.i; faWr 3 spi. Kg. 7; fallœ 3 ppi. M. 6.1; fariur ap. V. I8.2; fastœ 

 3 spi. M- 1.1; fastu as. {). 13. 1; fastningœ stafwnce ds. M. I.4; Lagg'r 8 spi. I. 11. 1; man np. U. 

 17 pr.; marki ap. V. 11 pr.; nampd ns. M. 16 pr.; saliœ inf. U. 9.i; Sat'r 3 spi. I. 9; satiœ 8 

 ppi. J). 4 pr.; sat^ 3 spi. Kg. 4.i; aft'r adv. 'efter' M. 12 pr.; aftir o. d. prep. H. 5 g. ex. Kg. 

 6 pr.; aWr o. d. konj. Kg. l.i, 2 pr., I. 17; Ü. 7.i (2 g.), 14. I dessa skrifningar har ett («-streck 

 blifvit uteglömdt; dock tyder den talrika förekomsten af aft'r, aftir o. d. samt aWr o. d. på 

 att här förväxhng med adv. apter 'åter', resp. nom. plur. mask. och nom. ack. plur. fem. af 

 adj. ålder spelat in. Jf. § 5. 



— Om behandlingen af den samnord. diftongen œi se § 74 ff. 



§ 52. Samnord. långt œ har framför konsonantiskt i utvecklats till e (ef- 

 ter hvilket i, bortfallit). Detta e har, om det kommit att omedelbart efterföljas 

 af en starktonig vokal, öfvergått till konsonantiskt i. På den förra utveckhngen 

 finnas ej flere ex. än 



hlece hlea (o: -ce) as. M. 6 pr.; U. 6 pr. 



' Jf. s. 65, not 2. 



2 Något säkert exempel på samnord. o i denna ställning finnes icke i handskriften; giir gorpre 

 (o: gor) nsm. M. 2.i (2 g.); nsf. M. 26; goriïi (o: -œn) asm. M. 21 kunna motsvara såväl fvn. gorr 

 etc. som fvn. gorr etc. 



N:o 2. 



