88 



O. F. Hu LT M AN. 



§ 67. skildt, uti följande § behandladt fall h 

 förändringar. Om öfvergangen till io vittna 



Mom as. V. 8.2; biornce ds. ' Kk. 7 — iiorn- 

 sop(c as. 1 \). 15. 



fiol 3 spti. 1 U. 21.2. 



fiop'rnuBningi ns. ' Al. 38. 



giorpi o. d. 3 spti. H. 5 g. ex. Kg. 1 pr.; 

 giorpa (0: -ce) 8 ppti. Kk. 1 pr.; giorp nsf. 

 Kg. 6.1, M. 16.1 ; apn. Kg. l.i; giort giorth 

 n, asn. H. 9 g. ex. Kk. 21 pr. — forgiort 

 for giort n, asn. H. 6 g. ex. Kg. 6 pr.; U. 

 1.3, 5, 10.1; forcegiort forœ giort ri, asn. M. 

 24; U. 8.1. 



iorp ioorp n, as. H. 31 g. ex. Kk. 14; U. 3.i 

 (2 g.), 8 pr.; ds. ' H. 8 g. ex. I. 8; iorpa 

 iorpce gs. ^ Kk. 12.2 (2 g.); iorpa (0: -ce) ds. ^ 

 {). 15; iorpum dp. ^ M. 4, V. ind.; iorpince 



ar likväl diftongen undergått ytterligare 

 skrifningarna 



iörpanre (o: -renfé} as. Kg. 2.i, 4; iorptennce 

 ds. ' Kg. 6 pr. — Jc0pi iorp'r np. ' V. 16 

 pr. — vm iorpum dp. ^ .^E. 12.2 — iorpœ. 

 aw(ër¥r np. 1 Kk. 20 — Jorpœhalk'r iorpre 

 balkr ns. ' H. praef., I. 17 — iorp,7^ del'r 

 np. 1 Kk. 20 — iorpce Jcgpum dp. ' I. 4 — 

 iorpœ 2^0'nt as. ' Kp. 5 — iorphroœr ap. ' 

 V. 18 pr. — iorpeghandte ds. ^ I. 11. 2 — 

 iorpriTci ds. ' Kp. 7. 



iorpœs inf. ' ^. 13.7. 



(Ä;2o/.') /îai Ho? ns. V. 14.2. 



Mot as. Kk. 16 pr. 



miolk as. U. 11. 1. 



sUold as. M. 24, \y. 14.2. 



§ 68. Samnord. iç har framför en af u efterföljd kort konsonant blifvit 

 (utan tvifvel först io enligt föreg. § och sedan) iu. Efter konsonant utvecklades 

 detta alternativt vidare till yu, troligtvis dels i allmänhet, dels endast ifall 

 konsonanten var labial. På utvecklingen till iu gifves det endast ett ex.: 



tiughu num. U. ind.; 



och likaså på utvecklingen till yu: 



fyughur an. U. 18. ^ 



Beträffande den förra jf. Exkurs IL 



Växhngen iu : yu hos de båda exemplen sammanfaller såsom synes med en växling 

 mellan icke-labial och labial konsonant före diftongen. Huruvida ett kausalsammanhang före- 

 finnes, så att öfvergangen iu > yu betingats af ställningen efter labial, eller växlingen i 

 fråga endast är mellandialektisk, framgår icke direkt af exemplen. Det förra har dock ganska 

 stor sannolikhet för sig, med hänsyn till den behandling det af samnord. ipu uppkomna ifi 

 undergått i Cod. B 49:s dialekter och hvarmed behandlingen af ifrågavarande iu rimligtvis 

 öfverensstämde. 



En differentiering af nämnda in, bestående i att det blifvit yfi efter labial konsonant 

 men icke i andra ställningar, framträder nämligen starkt i våi- handskrift (§ 70). Därjämte 

 röjer denna emellertid inflytande från någon dialekt, där iu oberoende af den förega.ende kon- 



' Formen analogisk ; so formläran. 



'■* Oriktigt användt i st. f. fyurmn dm. 



Tom. XXXIII. 



