Hälsingelagen. 117 



sålunda aammanfallit, ville begagna en dialekt, där de kvarstått som a, i, ii, resp. öfvergatt § 84. 

 till e, o eller y, och han endast ofullkomligt behärskade denna, kunde han lätt, vilseledd af 

 en falsk analogi, komma att tillskapa former med oriktig ändelsevokal. En bekräftelse på att 

 de ifrågavarande skrifningarnas ursprung är sådant utgör det faktum, att vår kodex innehåller 

 jämväl exempel på a, u för samnord. i (§ 90) och e, a, i för samnord. u {§ 98). 



Med e för samnord. a förekomma följande skrifningar: akre gp. V. ind.; bonde ds. /E. 

 4; bondenom ds. Kk. 13.i; VIII fasta epe ap. v{). 7.i; XIIIl manna epe ap. \). 7.i; meen epe 

 ap. Kk. 19 pr.; gete hœptur ap. V. 6 pr.; giizeuelagh spiœl as. Kk. 15 pr.; hmWrre ns. M. 16 

 pr.; senape arff as. M. lO.i. 



Med o: annor nsm. ^E. l.i, 16.i; U. prol.; lco7io ns. U. 17 pr.; nokro asf. V. 17. i, 24.2; 

 sipvmnio ns. Kk. 2.i. 



Med i: ayidri asf. Kk. 10; arfwi boUce ds. ^. 7.i; arfwir np. M. 37 pr.; U. 25 pr.; 

 arwimue np. U. 24.2; barninnœ gp. U. 7.i; barni gooz ds. U. 7.3; brupgummi ds. M. 2.i; botis 

 inf. jE. 16 pr.: /re/fe 3 ppi. U. 6.2; fastnipce fee as. U. 1 pr.; gifptis inf. U. 7.i; //wi gifwi inf. 

 H. 4 g. ex. Kg. 6 pr.; U. 9 pr. (2 g.); (/êœWz gp. U. 25 pr.; giœldi inf. V. 7, p. 2; U. 25 pr.; 

 gori inf. I. 4; gorin asm. M. 21; haivi hafwi inf. M. 34.i, [). 6 pr.; U. lO.i, 11. 2; 3 ppi. Kg. 2 

 pr., M. 11, I. 3; U. 11 pr.; Jiittis 3 ppi. Kg. 2.2; Mandis inf. U. 24.2; 3 spi. U. 24.2; Uandit n, 

 asn. U. 11.2 (2 g.); oJdandit asn. V. 16 pr.; Mokhari ds. Kk. 5 pr.; malzeghindœ ns. M. 16; 

 minungi gs. I. 17; mceti inf. |). 9 pr.; ncempni inf. ^. 16. 1; oivormaghi as. jE. 7.i, I. 8.1; ran- 

 sahin as. M. ind.; saUosin asm. M. 30; scapi as. V. 23 pr.; skifti skifpti inf. M. 19 (2 g.); 

 skiptis inf. M. 23; 3 ppi. M. ind.; vndœn skifptis inf. .E. 7 pr.; skoghi mœrki ap. V. 13.2; swarir 

 3 spi. U. 10.1, 11.2; taki inf. ^E. 13.3, M. 16, V. I6.1; U. 1 pr., 21 pr.; tamin asm. M. 36; uppi 

 Jialdi inf. M. 27; ivarnip'r ns. U. 23.2; Winnis 3 ppi. ^E. 14.3; tviti inf. 'bevisa' M. ind.; ivœndis 

 inf. iE. 1.3; U. 1.3; ivœri inf. U. IO.2, 11. 1; pryskis 3 ppi. J). 9 pr.; peessi asf. Kk. 15 pr.; œrivi 

 œrfwi inf. .E. 13.8; U. 17.i. 



Med It: aiinur nsm. \>. 7.3; asm. ^E. I6.1; apru asf. ^E. 8.1; U. 18; attiim num. '8' U. 

 18; bittughu mans gs. U. ind.; boghu b0t'r np. M. 23; burghupœ 3 spti. Kp. 6; fatugku sv. 

 asm. Kp. 7; fatughurœ komp. npn. U. 4; fœstnupa fœ as. iE. l.i; (/amw?^ nsn. U. II.2; halghun 

 asm. Kk. 17 pr.; koUur np. U. 13; konu kunu ns. ^. 1.4, I6.1; U. 1.*, 7.2; kyrkiu vce- 

 riundum dp. Kk. 6.3; mœplungu manni ds. V. 5 pr.; nagrannur np. V. 6.i; ncesur ap. U. 6 pr.; 

 pcepurs mcessu as. ji. 14 pr.; sinu asf. Kk. 19.5; skyldust'r nsm. jE. 3 pr.; U. 3 pr.; sivarundin 

 ns. I^. 6.1; tili gangu inf. I. 16; viliu 3 ppi. ^. I6.1; wceru inf. U. 10 pr. 



Med w, fw (för samnord. b + a): «rwr arfwr np. H. 4 g. ex. Kk. 19.4; halfiv asf. M. 

 28.3; apf. M. 15.i; hafw 3 ppi. Kk. 11. i; liaf'wt asn. U. 18; hawndce nsf. iE. 13.2. 



Med y: husyr 8 spi. Kg. 6.2. Denna skrifning kan hafva tillkommit under inflytande 

 af de i § 94 behandlade formerna med y för samnord. i efter en stafvelse med labialiserad 

 vokal. Den kunde dock äfven bero på dittografi, framkallad af ett omedelbart därpå följande %jivr. 



Står det på grund af det anförda fast, att någon skrifvare i ganska stor utsträckning 

 transponei-at œ-former ur sitt eget mål till en dialekt, där de tre ändelsevokalerna bättre 

 hållits åtskils, så är det klart, att jämväl någon del af de ofvan uppräknade skrifningarna 

 med a för samnord. a måste hafva detta ursprung och således icke direkt återspegla värkliga 

 språkformer. Ty vår skrifvare kan ej antagas haft en sådan otur med sina konstruktioner, 

 N:o 2. 



