184 O. F. HULTMAN. 



flohlcr, fogl, foldr, fors, frosTcr, koller ', holmr, hrohr, Jirollr ^, hnollr, hohr ^, Jcolfr, Icollr, Jcoppr, 

 horpr, koss, hroppr, loklcr, loJcr^, mokstr, oddr, ofn {ogn omn), -olfr (i Bötolfr etc), ormr, ostr, 

 otr, poUr, pors, pottr ^, rohkr 'spinnrock', roTckr'kioxtQV, sTcollr^, skoltr, shortr'^, sloppr, smokJcr, 

 sollr, spordr, spottr, stofn, stokhr, storkr, stormr, toppr, pollr, porn 'Spids, Od', ** porskr. 



Från de ord med u, som synas ställa sig vid sidan af de nu uppräknade orden, måste 

 vid närmare granskning några afskiljas såsom icke hithörande. Budkr representerar utan 



tvifvel ett urnord. *Ôudika- — jf. mit. bodik, fht. botahha; purs ett urnord. *purisa jf. ags. 



pyrs och Sievers, P.-B. Beitr. XII s. 180: onödigt är att, såsom han gör, återföra det nord. 

 ordet på en afvikande grundform pursa-. I giiss 'Snak' föreligger sannolikt en annan gammal 

 trestafvig stam gusiaa-, utgången från ett es-abstraktum till vb. giosa 'bryde frem med Vold- 

 somhed, isasr om hvad der strommer ud fra et mindre Rum og udbreder sig videre'; för bety- 

 delsen jf. no. gosa vb. 1) 'dampe, dunste' 2) 'taie hseseblsesende', gusul m. 'en Ordgyder, en som 



Dottr erzählt wird, ganz gut: das Pferd pflegte sich humer hinzuwerfen und liegen zu bleiben, war 

 also schläfrig". 



1 Här menas holkr 'Jernror paa Enden af et Skaft'. Det Jiolkr, som spåras i Jiolkastefndr 

 adj. 'med Stavn som en Holk', anses som bekant vara lånord. 



2 Fvn. hrollr 'Skjselven, Rystelse, Gysen' är troligen från början den substantiverado nom. 

 sing. mask. af ett adj. *hrollr < hruzla-, Za-afledning af verbet hriôsa. Om andra liknande adjek- 

 tivabstrakta i fornvästnordiskan se Hellquist, Arkiv VH s. 11. 



' ¥\m. kokr har tidigare plägat uppfattas såsom beroende pä lån af ags. cocc m. Jf. emel- 

 lertid Liden, Uppsalastudier s. 92 not 3. 



* Fvn. lokr 'et Slags Klsedningsstykke' « hika-) står i afljudsförliållande till fht. lahhcm 

 n. 'Tuch, Decke, Obergewand', mht. -lach n., fs. lakan n. (hvaraf fvn. lakan n. 'Tseppe, vsevet Tyi'). 

 Jf. särskildt fvn. badlokr = fsv. badhlakan n. 



s Fvn. pottr anses vara lånord = mit. pot 'Topf, ags. pott. Om det sker med rätta — 

 hvilket dock icke är höjdt öfver hvarje tvifvel — bör ordet utgå. 



6 Fvn. skoUr 'Svig' har förmodligen utgått från skollr 'Rsev' (som Sehrader, Bezz. Beitr. XV 

 s. 137 sammanställer med gr. axaXoiJi 'Maulwurf' gxûXXm 'scharre, grabe' och återför på äldre ''''skl-zå-) 

 liksom fvn. fox 'Fusk, Bedrageri' från ags. fox m. 'räf. (Ang. dessa ord jf. Björkman, Nord. stu- 

 dier s. 168 f.). 



' Fvn. skortr 'Mangel' är till sitt ursprung den substantiverade nom. sing. mask. af ett ad- 

 jektiv, motsvarande fht. scurz 'kurz', ags. scort 'short'. Om denna typ af adjektivabstrakta i forn- 

 västnordiskan se Hellquist, Arkiv VH s. 11. 



8 Man saknar möjligen här (fno.) porn 'Torrehus til Korn eller Malt', hvilket ord påtagligen 

 sammanliänger med adj. purr och af Fritzner uppges vara maskulinum. Det sistnämnda bestyrkes 

 emellertid ej af det textställe Fr. anför, hvadan ordet väl snarare är femininum, liksom no. torn (tonn) 

 'en Flage eller Bund af Fjele til at torre Malt paa'. Sammansättningen tannfjoler «^ parn-) med 

 samma betydelse gör därtill troligt, att det rätteligen bör skrifvas porn. 1 så fall sammanhän- 

 ger ordet klarligen på det allra närmaste med det från en vu-germ. stam parzon- utgångna flit. darra 

 mht. darre 'Gestell oder Vorcichtung z. Dörren' (enl. Schade starkt fem., enl. Lexer i medelhögtyskan 

 svagt; citaten hos Graff V s. 200 motsäga ej detta för fornhögtyskans vidkommande). Det synes 

 förhålla sig till detsamma liksom fvn. hrafn va. tUl fht. hrabo m., fvn. vatn n. till got. watô u. etc. 

 Också i nynord. dialekter möter en w-stam, ehuru vanligen då en maskulin an-stam: no. ta7-re 'en 

 Flage eller Fjelebund at torre Malt paa', nsv. dial. tarre m. 'ställning i badstuga, hvarpå linet torkas', 

 'öfversäng^ etc; dock äfven (i Värmland) en öri-stam tarra. 



Tom. XXXIU. 



