188 O. F. HüLTMAN. 



växling mellan u och o, i västnordiskan utjämnat denna till förmän för o. 

 Detta är just hvad som måste väntas, under förutsättning att omljudet inträdt i alla böj- 

 ningsformer utom dat. sing, och dat. plur. Att det uteblifvit framför deras ändelser -ai > -ê 

 och -omz >• -uniB, framgår dock icke af de maskulina a-stammarnas behandling af u i forn- 

 västnordiskan — hade man blott den att hålla sig till, kunde det lika väl uppfattas som 

 Ijudlagsenligt i alla former — men är med hänsyn till urnord. dat. sing, wllhakurne och af 

 vissa längre fram berörda skäl sannolikt. Lika litet ger denna behandling något stöd ät 

 Kocks mening, att endast a, men icke d förr än det öfvergått till a, förmått omljuda u. 



Också hos de neutrala a-stammarna möter synnerhgen ofta a-omijudd rotvokal i 

 alla böjningsformer. Det är fallet hos bod 'bud', -bod (i andb.), bord, bröt, dolg, flog, flot, -fok 

 (i sandf. etc), folk, forz (fors), ' frost, glott, god, gol, golf, goll 'guld', gor, -hnod, (i sigrhn), 

 hodd, ^ Jiof, hol, hold, holt, hopp, -horf (i umh.), horn, hors, -krod (i af hr.), hrogn, hross, klof, kol, 

 korn, kos (i koseijrir etc), kot, krof, lof log, lögn, lok 'lock', lok 'Ugraes', löpt, los, lost, mod, 

 mord, nordr, of, ofr, ^ ok, op, ord, orf 'Leskaft', -rod (i lunnr. etc), -rod (i fletr.), rod 'Fiskehud', * 

 rof, rot, * skop, skopt, skört, skot, slok, sod, sog, sorp, spor, spott, tog, tord (i tordf/fill), torf trod, 

 trog, troll, tros, pol, porp, pot, prot. 



Emellertid anträifas äfven genomgående u hos ett antal neutrala a-stammar af ifrå- 

 gavarande slag. 



Endast skenbart höra hit några ord, som vid närmare granskning visa sig dels hafva 

 utgått från urnord. former med mellanvokal, dels bero på lån från annat språk. Det förra 

 gäller busl, kurfl, rugl, rupl och glutr. Hellquist, Arkiv XIV ss. 45, 148 f., ser med rätta i 

 kurfl, 'Stump, Trsestump', rugl 'Forstyrrelse' och rupl 'Bytte, Rov' deverbativer till kurfla 

 'hugge i Stykker (Ved, Tr«)', rugla 'forstyrre' och rupla 1) 'losrive, oprive, forstyrre' 2) 'ved 

 Rov, Plyndring skille en af med noget', och det kan knappt betviflas, att busl 'Bevsegelse' 

 står i samma förhållande till ett i den fvn. htteraturen icke belagdt, men i nisl. bustia 'to 

 bustle, splash about' fortlefvande verb *busla. Likaså torde glutr 'Odselhed, Overdaadighed' 

 vara deverbativ till glutra 'bortodsle i Overdaadighed'. Alla dessa verb höra, såsom deras 



' rvn. forz är, såsom Hellquist (Arkiv VII s. 156 not 4) först sett, ursprungligen en tes- 

 stava, hvadan det är en möjlighet, att ordet på det urnordiska stadiet liait mellanvokal. 



2 Om fvn. hodd och det förmenta maskulina substantivet hoddr se F. Jönsson, Arkiv XIII s. 267. 



'■' Fvn. ofr n. har sannolikt sin upprinnelse från en es-stam (så också Hellquist, Arkiv XIV 

 s. 142) och kan därför äfven representera ett urnord. *oöaRa. 



* Fvn. rod 'Skind paa Fisk, Fiskehud' synes sammanhänga med gr. fQV0[i,at 'schirme, rette', 

 J^é.QV/ja 'Schutz, Schirm' (bl. a. om en bleckgördel, en lifrock); ja, det kan på afljudsstadiet när 

 vara identiskt med sskr. vdrtdha- n. 'protection, defence, shelter; ar mou r, a coat of mail; a shield 

 (made of leather etc.)'. Det låg naturligtvis synnerligen nära att förlikna det fjällbeklädda fiskskin- 

 net med en brynja. 



5 Fvn. rot 'Afmagt, Svime, bevidstlos eller bedovet Tilstand' (t. ex. slå i r., falla i r.) är 

 utan tvifvel samma ord som ingår, fastän med en ursprungligare betydelse 'hopsjunket tillstånd', i de 

 nynorska uttrycken dœ raut i rot 'det styrtede ned, faldt sammen' och drikka seg i rot 'drikke til 

 man falder helt sammen'; också fvn. rot n. 'Forraadnelse, forraadnende Gjenstande' (Hertzberg, Arkiv 

 V s. 240 f.), är från början identiskt därmed. Ordet sammanliänger med adj. rotinn. 



Tom. XXXm. 



