220 O. F. HULTMAN. 



R. 7; n, ap. VGL II 8 g. ex. \>. 58; ÖGL 117 g. ex. Kr. 16.i; UL 45 g. ex. Kk. 14 pr.; SML 

 69 g. ex. Kg. 12.2; SML Add. 5 (2 g.), 10; DL 40 g. ex. B. 27; VML 57 g. ex. Kr. 4; HL 22 

 g. ex. iE. 13.4; Sm.L 5.3, 16, 17.i; MELL 29 g. ex. G. 15; St.L 9 g. ex. G. 11; Lyd. 4 g. ex. 

 204; ÖGL fr. I vE. 6.i, 8 pr., i; ÖGL fr. II 7 g. ex. ES 15.4; uitzorpit as. ÖGL ES. 8; wizorpa 

 o. d. gp. ÖGL Vins. 4, R. 16.i; UL 5 g. ex. M. 39.3; SML 6 g. ex. tj. 4.3; VML pg. 9 pr., 

 12.3; MELL Egn. 25.i; wisorpum o. d. dp. VGL II Add. 11. 1, 13.i; UL 7 g. ex. M. 44 pr.; 

 SML 15 g. ex. Kk. 15.4; DL Kr. 9.6; VML 4 g. ex. Kr. 24.n; HL {). 13 pr.; MELL B. 

 17.10, Kp. 9.1, DrVl. 29 — vhuœpins orp o. d. n, as. VGL I 7 g. ex. R. 5 pr.; VGL II 9 g. 

 ex. R. ind.; ÖGL B. 38; SML M. 34; Landsfr. 3; n, ap. VGL I R. 5.5; VGL H R. ind., 6, 9; 

 SML M. ind., 34 nibr.; St.L R. ind.; (Mjumpim orpe oqwcepins orpe ds. SML G. 4 pr.; VML JE. 

 6 pr.; oqwcepins orpum vquœdthins ordthom dp. Bj.R 21 pr.; Landsfr. 3 — ohicepis orp as. ÖGL 

 B. ind. — wœrnœr iorâ (0: w. ont) ns. DL M. 20.2 — orpafari ds. Bj.R 21. i — orpce sJcipti as. 

 VGL II Add. 7.30 — orphs nsm. VML M. 30.io. 



torf: forfs thors gs. VGL I ]). 3 pr.; VGL II Dr. 19, \). 24; torf torff as. VGL I Md. 8; 

 UL V. 9.2; SML B. 12.1 (2 g.); VML B. 8.3 (2 g.); MELL B. 13 pr. (3 g.) — ^or/" sJcyrp torf skyrrt 

 n, as. SML B. 12.i; MELL B. ind., 30; torfskijrpir o. d. ap. UL V. ind., 9.2; SML B. ind., 12 

 rubr.; VML B. ind., 8 rubr., 3. 



I)orp: porp n, as. VGL IL 15.i (2 g.); VGL [I L ind.. 35 (2 g.); ÖGL B. ind., 10; porpi 

 o. d. ds. UL Kk. II.2; VML Kr. 10.2;_SD 4554:180 — Bruddathorpe ds. DN 8:176 — Karls- 

 porp ns. SD 4554:180 — qivcerna thorpet as. BYH 31 — Mulathorp ns. DN 7:290 — munka- 

 thorps gs. SD 4069:566 — rœuathorp as. BYH 31 — Strandathorpe ds. DN 8:176 — porpa 

 Jcarl porjjpm Tcarl ns. UL J). l.i; VML ]}. 5; porpa harlce np. HL J). l.i. 



Ett hithörande ord har likväl alternativt oomljudd vokal. Jämte det allmänna 



orf: orf orff ack. UL 11 g. ex. JE. lO.i; VML 22 g. ex. JE. lO.i; HL JE. lO.i, 11 

 förekommer i Södermannalagen ' 



tirf: vrf ack. 4 g. ex. M. 3.i. 



I Dalalagen möter hvardera formen: 



orf: orf ack. 22 g. ex. G. 11 pr. 



urf: wrf ack. Kr. 6.1. 



Hos de rena ö-stammarna finna vi endast o. De representeras af följande ord, af 

 hvilka dock det andra möjligen i de dialekter, som resp. urkunder företräda, öfvergått till 

 i-stammarna, liksom i västnordiskan (s. 191 f.): 



for: for as. ÖGL B. ind., 7 pr.; DL B. 22.2; /b2^ dp. SML B. 3; forar fora ap. SML 4 

 g. ex. B. ind.; VML B. 12.i; MELL B. 15.i. 



sorgh: sorgh ds. Bur. 17, 18, 170; sorghom dp. Bur. 153; sorgh'r ap. HL Kp. 6 — 

 sorgha sak as. Bur. 18. 



storj): storpahug o. d. n, as. VGL 11 FB. ind , 10, Add. 3.6. 2 



1 Dä här ett litteraturmirmesmärke omtalas utan angifvande af handskriften, menas städse 

 dess text- eller hufvudkodex. 



^ Fsv. storpahug n. betyder enligt Schlyter : ' huggande och uppstaplande af sex 1. flera lass 

 ved i en annans skog'. Förra sammansättningsleden är utan tvifvel samma ord som fvn. störd f., af 

 Fritzner öfversatt 'Grses, gren Stilk^ men att döma af de textställen han anför städse betecknande en 



Tom. XXXIU. 



