222 O. F. HULTMAN. 



borghaJ)er: horghapa mennince np. Bj.R 9.i. 



morghin -un: morghin a8. UL iE. 4; Sm.L 12 pr. (2 g.); Morghon morgJion as. VML 

 JE. 4; Sm.L fr. 12 pr. (2 g.); Kopparb. 638; Bur. 4 g. ex. 102; morghonenom ds. Bur. 177; 

 morghunin o. d. as. ÖGL ES. 9.i ; VML M. 20; Bur. 177 — Morghongawa o. d. ns. MELL G. 

 10.1, 3; St.L 4 g. ex. G. 9.2; morghongawo o. d. d, as. MELL 9 g. ex. Kg. 10 pr.; St.L 10 g. 

 ex. G. ind.; morghongaffwnne ds. St.L G. 13; morghongawor o. d. n, ap. MELL G. lO.i; St.L 

 G. ind., 9.2 - morghin gicef o. d. as. VGL II G. 2; Bj.R 27; SML G. 3.2; Lyd. 199; mor- 

 gJmngicef o. d. n, d, as. VGL II Add. 11. n; Bj.R 27 (3 g.); UL 8 g. ex. M. ind.; DL G. 6; 

 VML 6 g. ex. M. ind.; HL ^. 5; MELL 5 g. ex. Kg. 10 pr.; gs. MELL G. 18 pr. 



Däremot förekommer såväl o som u hos 



borghan: horghan 0. d. d, as. VGL II {). 30; Bj.R II.7, 40; ÖGL 5 g. ex. R. 4.i; UL 4 

 g. ex. M. 31.1; SML 5 g. ex. Kp. ind.; DL B. 18, ])g. 6; VML 4 g. ex. Kp. ind.; St.L 20 g. ex. 

 Kg. 8; ÖGL fr. II R. 4.i; Lyd. 199; Kopparb. 639; Bur. 519; horghaninne dS. ÖGL B. 39 pr.; 

 St.L R. ind.; borghanina as. ÖGL 5 g. ex. B. 39.i — horghana man o. d. n, as. Bj.R 9.i, 11.?; VML 

 1). 12.2 (3 g.); St.L Kg. 20.5 — iorghans map' o. d.ns. SML Kp. 9 pr. (2 g.); St.L R. 20 pr., 28. 



burghan: burghan burghœn as. VGL I ]). 5.i; HL Kp. ind.; MELL Kp. ind. 



Verbet borgha burgha, h varom se här nedan, har tydligen varit bestämmande för or- 

 dets vokalisation. För öfrigt torde detta åtminstone delvis hafva sina rötter i medellågtyskan 

 och alltså falla utom ramen för vår undersökning. 



Af adjektiven utan mellanvokal företer den enda representanten för a-stammarna 

 städse omljud: 



forn: fornum dsm. SML Prol.; HL V. 18 pr.; fornir o. d. npm. UL Conf., V. 17 pr.; 

 SML B. 24.4; SML Conf.; VML B. 17 pr.; MELL B. 21 pr.; forni forne dsf UL V. 1 pr.; VML 

 B. 1 pr.; MELL B. 1 pr.; forna asf. SML Kg. lO.i; fornu forno dsn. VGL I M. t; MELL B. 

 26.6; DN 3:390; fornt n, asn. UL L 15.i; DL B. 35.2; HL Kg. 11 pr.,L14.i; /"om n, apn. SML 

 B. 8 pr.; DL M. 26 pr.; SML fr. B. 8 pr.; Kopparb. 636; forna, fornœ sv. d, asn. VGL II M. 

 t; vgl II K. 10; ÖGL B. l.e - fornabode mig as. DD 34 - Fornabtj ds. VFFÅ 87 — 

 forna fceprini forna fmprene n, ds. ÖGL ES. ind., 19.i (2 g.); ÖGL fr. II ES. 19.i (3 g.) — 

 fornhœfp forn hcefp n, ds. SML I. 13 pr., 1, B. 14.2. 



Den enda u-stammen bland dessa adjektiv — för hvilken dock endast ett belägg 

 finnes — har likaså o: 



I)orr: pore npm. Bur. 152. 



Härtill kommer en r-komparativ, också den med omljudd rotvokal: 



norjri: norra d, asm. St.L B. 23.i, Kp. 17; dsf. St.L SVl. ind.; norre dsf. Bur. 16; 

 norrœ dön. SD 4069:566 — norra bro norrabro n, g, ds. St.L 5 g. ex. B. ind. — nodhramalme 

 ds. St.L Eds. 23 pr. 



Bland adjektiven med mellanvokal anteckna vi tvänne hithörande, ett på (-inn » 

 -en och ett på -ugher; hvartdera visar o: 



noren: noren o. d. nsm. VGL I S. 3.i, G.; asm. VGL I Md. 5.3 ; VGL II Dr. ind.; nore- 

 nen asm. VGL II Dr. 13. 



I)orftugher: vipar porftupum (o: v. porftughum) dpm. Birg. Aut. 179. 



Hos ett par adverb, som hafva eller haft ändelsevokalen «, är rotvokalen omljudd: 



Tom. XXXIII, 



