228 O. F. HULTMAN. 



nolikt ursprungligen är en i- eller tt-stam (jf- sammansättningen kullar arf kollar arf), det se- 

 nare med säkerhet en gammal u-stam (jf. s. 185). 



Också de neutrala a-stamssubstantiven förete i de flesta urkunder genom- 

 gående u: 



guU: gull o. d. n, as. ÖGL 5 g. ex. G. 1 ; UL 4 g. ex. M. 3 pr.; SML 4 g. ex. M.2.i; 

 VML 4 g. ex. M. 3; HL Kp. 1; MELL 11 g. ex. Egn. 9; St.L 9 g. ex. I. 5 pr.; SD 4069 9 g. 

 ex. 563; gulz gs. VGL I fr. A. 22; gulli gulle ds. UL Kp. ind.; SML Kp. I.2; VML M. 12.i, 

 Kp. ind.; HL Kp. ind.; MELL Kp. 2.i; St.L Kp. 2.i; Birg. Aut. 179 — fingerguU ns. SML G. 

 6 — gulbraadz as. DN 6:278 — gulgmrning guUg'ning ds. UL Kp. l.i; VML Kp. l.i — 

 gulringa ap. DN 6 : 278 — gulrœnt asn. SD 4069 : 568 (2 g.) — gullsmiper o. d. ns. UL Kp. 



I pr., 1; SML Kp. 1.2 (2 g.); VML Kp. 1 pr., 1; HL Kp. 1; MELL Kp. 2.i (3 g.); St.L Kp. 

 2.1; gullsmipi gulsmidhi ds. SML Kp. I.3; MELL Kp. 2 pr., 2; St.L Kp. 2 pr., 2; guUsmipinum 

 ds. SML Kp. 1.1; guUsmipin as. MELL Kp. 2.2. 



huld: huld n, as. ÖGL Va^). 19, 23 pr.; UL M. 32.i; HL V. 8.1; huldi hulde ds. UL 5 

 g. ex. M. 22; SML M. 2. 



hult: Asmopahopahult ns. SD 4554 — mioahult gs. Sm.L fr. 1 — MyUahult ns. SD 

 4554 — osterhult as. BYH 31. 



trull: trull hona ns. ÖGL B. 22; tndhonn as. St.L R. 31. i. 



Men i Lydekinus och Sv. Dipl. 3810 hafva dessa ord, hvilka visserligen här före- 

 trädas blott af enstaka exempel, i stället o: 



hold: hold as. Lyd. 216. 



holt: swansyeholt as. SD 3810. 



Och i åtskilliga urkunder är hvardera vokalisationen representerad. Man finner i 

 äldre Västgötalagen: 



gull: gull as. I. 6.1; gidz gullz gs. A. 22, G. 1 — guUfingrini as. R. 2. 



hold: hold as. R. 9 pr. — troU: trois gs. R. 5.s; 

 i yngre Västgötalagen-Bjärköarätten: 



guU: guU as. VGL II I. ind., 14; gulz gs. VGL II A. 31, G. 1 — gul fingrme a.s. VGL 



II R. 2 — huld: huld as. VGL II R. 20; hiddi ds. Bj.R 12.2. 



hold: holdi ds. Bj.R 12.2 — troU: trolzham ds. VGL II R. 9 — trolkono as. Bj.R 21 pr.; 

 i Vidhemsprästens anteckningar: 



gull: gidl as. 16; g^llz gs. 16. 



holt: hyrsuholt ns. 11. 1 — hasmcerhoU ns. 11. 1 — sandce holt ns. 11. 1 — skipindcs. hott 

 (0: skipuiâœ h.) ns. ll.i; 

 i Smålandslagen: 



huld: huld ns. 17 pr. 



holt: mioaholt gs. 1; 

 samt i God. Bureanus: 



guU: gul n, as. 15 g. ex. 18; ds. 206, 420, 503; gidlet as. 189; gulle ds. 152 (2 g.) — 

 gul gryto as. 420 (2 g.) — gulgupa ap. 504 — gulhornom dp. 526 — gulcrono as. 491 — gul- 

 ringen as. 512 — gulstavum dp. 7 — gulveps klcepe ap. 54 — gulvœfiom dp. 491 — gul orom 

 dp. 420 — huld: huld as. 493, 504, 530. 



Tom. XXXIll. 



