242 O. F. HULTMAN. 



verb tyckes haft nämnda riktning, när ej verben med Ijudlagsenligt u i prêt. part. förmådde 

 draga dem under sitt inflytande. 



4. Ord med urnord. kakuminalt / + konsonant (utom labial explosiva 1. spirant) efter rotvokalen. 



Hos de maskulina a-stamssubstantiven utan mellanvokal är o nästan enrådande: 

 bolster: bohter o. d. as. VGL II G. 16; DL G. 2; HL ^. 10 pr.; MELL G. 16. i 

 holmber: holmb'r ns. UL V. 17 pr.; holmi ds. UL V. 17 pr. — Agnaholms gs. Agnah. 



— Danœ holmbœr danaholmber ns. VGL I C.; VGL IV 10; danaholme ds. VGL IV 10 — flot- 

 holmb'r ns. UL V. 17 pr.; flotholm as. UL V. 17 pr. — glohohnum dp. ÖGL ES. ind., 8 — 

 hwitœ holmœ ap. HL p. 15 — putu holme 2)utuholme ds. VGL IV 10 (2 g.) — rypœholm ds. 

 MELL Kg. 11.1 — Stolholms o. d. gs. UL V. 23.5; St.L 6 g. ex. B. 23.i; SD 4069:566; ME-A 

 425; stokholmi o. d. ds. UL Conf.; HL M. 16 pr. (2 g.); St.L 7 g. ex. B. 23.2; SD 4069 

 5 g. ex. 562; ME afs. 245 (2 g.); ME-A 5 g. ex. 424; Stohholm o. d. as. UL ]>. 13; St.L Kp. 

 ind., R. 12.1 (2 g.); ME-A 425 (2 g.); DN 3:845 — holmsUp as. VGL I I. 13.4 — holms tompt 

 as. VGL II I. 32 — Holmboo ns. VFFÅ 88 — holmger as. Skriftpr. — Holmgersson ds. ME-A 

 424 — Holwide ariveno ds. VFFÅ 88. 



I Magnus Ladulås' stadga om landsfred möter likväl blott ett ex. med u: 



hulmber: hulmgerssun gs. 6. 



Västmannalagen innehåller exempel såväl med u som med o: 



hulmber: flut humlbœr (o: f. huhnhcer) ns. B. 17 pr. 



bolster: bolster as. M. 6 pr., 10 pr. — holmber: flut holm as. B. 17 pr. — stocholm 

 as. M. 25.4. 



De neutrala a-stamssubstantiven representeras inom gruppen i fråga af ett enda 

 ord. hvars rotvokal i regeln är o: 



folk: folk n, as. VGL I R. 3.2; VGL II R. 3; VGL II K. 8; VGL IV 12, 16; ÖGL 6 

 g. ex. Kr. 13.1 ; UL 15 g. ex. Kk. 9 pr.; SML 6 g. ex. B. 21.3; HL 6 g. ex. Kk. 12 pr.; Landsfr. 

 5; Kopparb. 638; Norb. 137; DN 4:501; DN 6:278; folkit ns. St.L B. 22.5; foJM o. d. ds. VGL 

 I K. 16; VGL H K. 35; UL Prœf (2 g.); SML Prol., Kk. 1 pr., M. 17.i; St.L G. 7 pr., 2, 5 — 

 gruuüfolJc ns. Kopparb. 638 — hmisfolh as. SML pj. 12.5 — husscetis folk ns. UL M. 47.6 — 

 husscetu folk as. UL Kk. 9 pr. — innis folk ns. SML Kk. 11 pr. — klostar folkt ns. Birg. Aut. 

 178 — lek folk ns. Birg. Aut. 178 — renlifls folk ns. Birg. Aut. [178,] 181; reenliuis folke ds. 

 SD 3702 — folkfrrels folk frœls nsm. ÖGL Dr. 17.i; npn. ÖGL Dr. 12 — folklandi folklande ûs. 

 UL Conf., |). 6.1; ME-A 426; folMandinu ds. UL M. 14 (2 g.); folkland folkland n, ap UL Kg. 

 1, lO.i; SML Kg. 1; folklandœ gp. UL 8 g. ex. M. 45 pr.; folklandum dp. UL Conf (8 g.) — 

 folManz hcerrœ ns. UL Kg. lO.n, p. 2 pr. — • folklanz mannum dp. UL Kg. lO.ii, M. 14; SML 

 Add. 6 — folklanz ncemd n, as. SML Add. 6 (2 g.) — folklanz syn n, d, as. UL V. 17.4 (8 g.) 



— folklanz pingi ds. UL M. 1 pr., 52 pr., I. 4 pr.; folklanz pingum dp. UL 5 g. ex. M. 1 pr. 



— folkuakn o. d. ap. ÖGL Val). 6-', G. 15; UL M. II.2; SML G. 6; HL M. 14.2, ]>. 14.2; folk 

 uaknum folkwapnum dp. ÖGL B. 14 pr.; SML W. 26.3. 



' Jf. dock beträffande detta ord s. 227 noten. 



Tom. XXXIII. 



