Hälsingelagen, Exkurs I. 255 



lukker, lukkan, vlj. lukka. Det är i så fall icke blott mellan ett föregående I och en tenuis- 

 geminata som a-omljudet uteblifvit eller åter upphäfts; man får gifva regeln den allmännare 

 formuleringen, att i någon fornsvensk dialekt urgerm. kort u efter I Ijudlagsenligt 

 fortsattes af u, äfven om nästa stafvelse innehållit a-omljud värkande vokal. För- 

 modligen vill detta säga, att något rt-omljud här alls ej inträdt: jf. s. 235. 



ft. Ord med urnord. intervokaliskt kort r efter rotvokalen. 



De neutrala a-stamssubstantiven visa i regeln «-omljudd vokal: 



gor: gorhnt' ap. VML B. ind. — gorbotningar ap. VML B. 28 rubr. — gorkcetta as. 

 ÖGL VaJ). 32 pr. — gorvndat nsn. SML B. 33.2 — goruarghrer ns. VGL I 0.9 — gorpiuucer 

 gorpiuuer ns. ÖGL Vaj). 32 pr., 3; MELL 4 g. ex. {)j. ind.; gorpiuf as. ÖGL VaJ). ind. 



spor: sporgifsld sporgiœlrî n, ap. UL M. 9.2, IO.3; SML 4 g. ex. M. ind.; sporgiœldo' 

 sporgœlda gp. LÎL M. 46; VML M. 2617; sporgiceldum o. d. dp. UL 9 g. ex. M. 11 pr.; DL M. 

 3.1; VML M. 10 pr., 2, 11.1.' 



I yngre Västgötalagen företrädes likväl denna böjningskategori af en skrifning 

 med u: 



gur: gurpiufuer ns. \t. 58. "^ 



Exempel på hithörande mask. an-stammar utan mellanvokal finnas endast tvänne 

 — ett i Vidhemsprästens anteckningar, med o (framför ändelsevokalen [« >] « i nästa 

 stafvelse): 



-bori: honborœ gs. 13, 

 och ett i Cod. Bure anus, med » (framför en stafvelse med m): 



spuri: spurum dp. 156. 



Af öri-stammarna med urnord. intervokahskt kort r är en representerad i Birgit- 

 tas egen h. utkast och visar där rotvokalen u: 



|)ura: puru as. 185. 



Hos de ?'-omljud saknande formerna af den enstafviga konsonantstammen dyrr 

 möter i Östgötalagen, Dalalagen, Magnus Erikssons landslag och Cod. AM 51 4:o af 

 Smålandslagen endast u: 



durum: durum dp. ÖGL Kr. 5 pr, Vajj. 32.4; DL pj. 7, I^g. 13 pr.; MELL {)j. 12.i — 

 kirkiu durum kirkio durum dp. ÖGL 4 g. ex. Kr. 3.i; .Sni.L fi'. 13.2 — lectaradurum dp. Sm.L 

 fr. 5..1 (2 g.) — sanglnis durum dp. DL Kr. 7. 



' T fsv. sporgi(eld 'enkla dråpsböter .som erläggas af känd dråpare' ingår otvifvclaktigt som 

 förled ett neutralt substantiv s^wr, ehuru icke det vanliga med betydelsen 'spår', utan ett från verbet 

 spyriu 'spcirja, få veta' afledt abstraktum. Det förhåller sig till detta verb liksom fsv. Jwl 'undandöl- 

 jande' tUl hylia, fvn. val fsv. u'a/ till velia resp. wœlia o. s. v. 



"^ Därjämte förekommer i y. Västgötalagen gar piufuer ns. ]). 16, garpiuf as. ]). ind. Tro- 

 ligtvis är gur- icke samma ord som gor- gur-, utan har utgått från en urnord. stam *^eri{a-: jf. fvn. gior 

 n.' Grums', till hvilket gor- förhåller sig som fsv. smör till fvn. smior och som fsv. kat till fvn kiot. 



N:o 2. 



