Hälsingelagen, Exkurs I. 267 



pola: pol 3 spi. M. 14.i. 

 |)ula: pul 3 spi. I. 13 pr.; 

 likaså Cod; Bureanus: 



I)ola: pola inf. 12 g. ex. 102; 8 ppi. 21, 494, 520; pol 1, 2 spi. 4 g. ex. 140; polde 3 

 spti. 14 g. ex. 12; polt asn. 28. 

 I)iüa: pulin 2 ppi. 518. 



Ett af preteritopresentierna, hvars inf., près. ind. plur., près. konj. samt près, 

 (och prêt.) part. höra till ordgrnppen i fråga ', visar i nästan alla urkunder uteslutande u i 

 dessa former: 



skula: skida skulœ inf. MELL Kg. 31; ME-A 426; SD 4069: 564; Bur. 210; 3 ppi. VGL II 

 K. 6; ÖGL M. 8 pr.; Fini. 455; SD 4069: 562; DN 3: 390; skulum o. d. 1 ppi. UL Prsef. (2 g.), Kk. 

 7.6; SML Kk. 1 pr.; SML Add. l.s (2 g.); Sm.L 2 pr.; MELL Kg. 31; Sm.L fr. 2 pr.; ME afs. 

 246, 247; Kalm. 270 (2 g.); ME-A 425; BoJ 6 g. ex. 4; SD 4069: 562; Bur. 199, 515; slu- 

 lin o. d. 2 ppi. VGL IV 12; Kopparb. 688; Kalm. 270; Utland.; Bur. 4 g. ex. 155; shulu o. d. 

 3 ppi. VGL Ii 80 g. ex. Dr. 1; Bj.R 7 g. ex. 11.3 ; VGL II K. 8 g. ex. 2; VGL IV 5 g. ex. 

 18.13; ÖGL 149 g. ex. Kr. ind.; UL 131 g. ex. Prsef.; SML 102 g. ex. Kk. ind.; SML Add. 15 

 g. ex. 1.3; DL 30 g. ex. Kr. 8.2; HL 62 g. ex. Kk. 1 pr.; Sm.L 9 g. ex. 2 pr.; MELL 136 g. ex. 

 Kg. ind.; St.L 167 g. ex. Kg. ind.; ÖGL fr. I M. 8 pr. (2 g.); ÖGL fr. II 6 g. ex. ES. 14 pr.; 

 Lyd. 18 g. ex. 179; SML fr. B. 7.2, 8.4; Sm.L fr. 7 g. ex. 2 pr.; Landsfr. 2 (2 g.); Kon.N 605, 

 606; Kopparb. 6 g. ex. 637; Norb. 12 g. ex. 135; ME afs. 11 g. ex. 245; Kalm. 270; ME-A 

 6 g. ex. 425; BoJ 3 (2 g.), 5; SD 8702; SD 8810; SD 4069 18 g. ex. 562; SD 4464; FH 6; 

 DN 6: 278; DN 8: 176 (2 g.); BYH 81; Bur. 5 g. ex. 13; sculi 3 spk. Norb. 135 — letalœ- 

 skvlende nsm. SD 4508 — eghneskulende nsm. SD 3810 — kvmœskvlcende asm. SD 4503. 



Likväl möter i ett par urkunder icke blott u utan också o hos detta ord. Äldre 

 Västgötalagen innehåller 



skula: skulu O. d. 3 ppi. 62 g. ex. K. 1. 

 skola: skolu 3 ppi. G. 4 pr.; 

 Västmannalagen 



skula: scidu 0. d. 3 ppi. 6 g. ex. Praef 

 skola: scolo 3 ppi. 88 g. ex. Kr. 1 pr. 



Det här sammanförda materialet synes vittna om att «-omljudet, livad beträffar orden 

 med urnord. intervokahskt kort I efter rotvokalen, i somhga fornsvenska dialekter värkat i 

 samma omfång som i fornvästnordiskan, men i andra icke gjort det. 



En del af dessa oid förete visserligen inga sådana afvikelser från den västnordiska 

 vokalisationen, som skulle peka hän på en olikhet i själfva a-omljudslagen. Hos det mask. 

 i-stamssubstantivet bol är rotvokalen o liksom hos fvn. bolr. I hkhet med sin fvn. motsva- 

 righet har verbet shda skola såväl u- som o-vokahsation. Den senare, som möter endast i 

 äldre Västgötalagen och Västmannalagen, beror tydligen på samma öfvergång af svagtonigt 



1 Prêt. ind. och konj. af detta verb höra däremot till orden med umord. förbindelsen den- 

 talt I -\- konsonant efter rotvokalen, och hafva behandlats redan s. 233. 



Nio 



