Hälsingelagen, ExTcurs I. 279 



Cod. Bureanus, med 



kununger: kunungar o. d. ns. 27 g. ex. 56; kunung o. d. ns. 76; gs. 100; ds. 497; as. 

 10 g. ex. 77; hinugen o. d. ns. 40 g. ex. 167; as. 16 g. ex. 167; kunugs kunogs gs. 13 g. ex. 

 3; kungsens gs. 184; kunuge ds. 4 g. ex. 138; kunugenom ds. 4 g. ex. 177; kununga kunuga 

 np. 9 g. ex. 72; gp. 188; ap. 491; kunugane np. 177 (2 g.) — kunugs dotter ns. 491; kunugs 

 dotior as. 533 — kunugh dottor as. 490. 



konunger: konuggar konogar ns. 54, 101; konogs gs. 6, 101; konog gs. 54; 

 äfvensöm hel. Birgittas egenh. utkast, med 



kununger: kunugar kungar ns. 177, 185; ku'ng as. 183. 



konunger: kon'n ko'in ns. 182, 183, 185; kon's gs. 184; kon'ge o. d. ds. 4 g. ex. 182; 

 kon' as. 183 (2 g.). 



Det andra substantivet med mellanvokal, en sannolikt neutral bildning pä -a^a-, har 

 öfverallt u: 



hunagh: hunax gs. Sm.L 12 pr.; hunagh as. Sm.L fr. 12 pr.; Bur. 77, 402. 



Adjektiven företrädas blott af tviinne med mellanvokal, „kompositionsbildningar" 

 på -lika-, utgångna från substantivet kununger. De visa liksom detta dels m, dels o i rotstaf- 

 velsen. Den förra vokalisationen möter i Upplandslagen, Magnus Erikssons landslag, 

 Kopparbärgsprivilegierna, Agnaholms brefvet och diplomet Handl. rör. Skandina- 

 viens hist. XXXII s. 55 f.: 



kunungliker: kununglikce asf. UL Conf. ; kunungliku dsn. UL Conf. (2 g.). 



kunungsliker: kunungxUkum dsm. MELL Kg. 5.i, s; kunungxlikan asm. MELL Kg. 6.i; 

 Kununxligh asm. Agnah. 15; kunungxlik nsf. MELL Kg. ind.; kununxlikce asf. Kopparb. 

 638; kunungxliko kunungsleko dsn. MELL Kg. 5.2, ?; HSH 32: 56; kunungxUkum dpn. 

 MELL Kg. 2. 



Däremot förekommer o-vokahsation i Vidherasprästens anteckningar, k. Magnus' 

 stadfästelse af Södermannalagen och tilläggen till denna, hans fullmakt för ko- 

 nungsnämnd samt diplomet Bidr. t. Skandinaviens hist. L 48: 



konungliker: konunglicum dsm. SML Add. 1.3 (2 g.); dpn. SML Add. l.i; konunglican 

 asm. SML Add. l.s; konunglik nsf. SML Add. l.i; konunglicha asf. SML Gonf. ; konunglico ko- 

 nunglicho dsn. SML Conf. (2 g.); SML Add. l.s (2 g.). 



konungsliker: konongslieum dsm. VGL IV 19.3; konungslekce konungxUka asf. Kon.N 

 606; BSH 48. 



Af verben komma här främst i fråga ett par svaga. Det ena, som hör tih andra 

 konjugationen, visar i prêt. ind. och part. städse u: 



sundi sunder: sundi sunde 3 spti. VGL I }). 6 pr. (2 g.), i; ÖGL B. 21 pr.; UL Kk. 

 9.1, 11.3; SML G. 2 pr., Kp. IU.2; VML Kr. 8.1, IO.3; Sm.L 7.i; s\ind svnd nsf. VGL I {). 6 

 pr.; VML M. 2 pr.; HL M. 2 pr.; sunt n, asn. DL {)j. 13 (2 g.). 



Det andra, tillhörande fjärde konjugationen, har den enda gång det förekommer 

 samma vokalisation : 



una: vna inf. VGL I VS. 4. 



Härtill kommer ännu ett af preteri topresentierna, med u i Upplandslagen, 

 Södermannalagen och Smålandslagen i Cod. AM 51 4:o: 



N:o 2. 



