294 O. F. HULTMAN. 



i Södermannalagen: 



luf: Luf Juf n, as. Kk. l.i (2 g.) — orluf as. Kk. 2.2. 



lof: lof n, as. 7 g. ex. B. 8.3 — orlof n, as. Kg. 12. i, G. 3 pr.; otiofwe ds., G. 3 pr. — 

 lofswitne np. {)g. 9.5; 

 och i Magnus Erikssons lundslag: . 



luf: orluf as. G. 4. 



lof: lof n, as. 1(3 g. ex. G. 2.i — orfo/" as. Kg. 13 — lofs vitnc ap. B. 4 pr., 17.iu. 



De maskulina an-stamssubstantiven, för hvilka dock endast några få belägg 

 finnas, visa alltid o i rotstafvelsen : 



klowi: Idouœ as. HL V. 6 pr. 



kowi: Icowœn as. VGL IV 16 (2 g.). 



Det enda hithörande ön-stamssubstantivet har i större delen af de urkunder, där 

 (hl förekommer, endast rotvokalen u: 



stuwa: stuwa o. d. ns. ÖGL B. 44.i; UL Kk. 2.i; Sm.L 3.i; Sni.L fr. S.i; stuwv as. 

 VGL 11 K. 2; stuwur stuivr np. VGL 1 A. 2I.2; VGL II A. 30 — bastuwu o. d. ds. Bj.R 12.3 (2 g.), 

 IS; UL M. 28 pr.; St.L Thj. 3 pr.; bastaghu ds. VGL I O. 6 — prœstœ stusw (o: p. stufw) 

 ils. UL Kk. 21.2 — radstmva radsstvffwa ns. St.L R. 11, 21 pr.; radzstuwu o. d. g, d, as. Bj.R 

 22; St.L 53 g. ex. Kg. 20.io; radzstufwone radzstuffiuonne ds. St.L I. 9.i, R. 5 pr. — olstuivu o. d. 

 ds. VGL I Md. 13; VGL II Dr. ind., 24 - hastufftv fridhi ds. St.L Eds. 26; bastuw fridh as. 

 St.L Eds. 1.1 — Badsstuffw halk'r ns. St.L R. ind. — radzstuffw halJcanom ds. St.L Kg. 11 pr. 



— radzstuwu dagh'r radzstuffw dagh'r ns. St.L Kg. 11 pr., R. 7 pr.; radzstuwu dagh o. d. as. 

 St.L 8 g. ex. Kp. 7; radhstuwu daglia o. d. np. St.L 4 g. ex. R. ind.; ap. St.L Kp. 10, R. 2.6 



— radhstuw fridh as. St.L Eds. ind. — radzstuwu Uohhan ns. St.L R. 2.2 — radhstuffuo mala 

 halkenorn ds. St.L G. lO.i — radzstuwu stœmpno ds. St.L Eds. 15 pr. — radhstuivu wcegh radh- 

 stuw tvœgh ds. St.L 5 g. ex. Eds. ind. — stufw eld as. UL V. 24 pr. 



1 Vidherasprästens anteckningar, Västmannalagen, fragmentet af äldre 

 Väötgötalagen, Sv. Dipl. 4034 a) och Cod. Bureanus är ordets rotvokal o: 



stowa: stowa stova ns. VML Kr. 2.i, B. 25 pr.; stowo ds. VML M. 11. 1; stoghona as. 

 SD 4034 a); stouur np. VGL I fr. A. 21.2 — hastöwo bastouo as. VGL IV 8; Bur. 195 — 

 rapstovo gs. VML J). 12.3 — stovo eld as. VML B. 24 pr. — stoghaJcarlenum ds. SD 4034 a). 



I ett par urkunder är rotvokalen än u, än o — nämligen i Södermannalagen: 



stuwa: stuw bmnhe ds. M. 33 pr. 



stowa: Stowa ns. Kk. 2 pr.; stow ds. M. 27 pr. — bapstotv ds. M. 9 pr.; 

 i Dalalagen: 



stuwa: stuwu as. Kr. 2 — olstuw ds. Kr. 9.5. 



stowa: stowa ns. B. 45.5; 

 samt i Magnus Erikssons landslag: 



stuwa: stuuu as. Kg. 23 pr. 



stowa: stoua ns. B. 28 pr., 1 — bapzstoua ns. E{)S. 3. 



Hvad beträffar substantiven med mellanvokal, så har ett, i hvilket denna varit 

 a eller i, synkoperat densamma. Rotvokalen är hos detta ord w. i yngre Västgötalagen — 



ufsi: vpsadrup vpsce drup n, as. I. ind., 22 — 



Tom. XXXlll. 



