Hälsingelagen, Exkurs 1. 295 



o i äldre Västgötalagen, Västmannalagen och Stadslagen: 



ofsi: opse ofpse ns. VML I. 15.3; St.L Sk. ll.i, 14 — opsœdrup ns. VGL I 1. lO.i. ' 



Det andra substantivet med mellanvokal har bevarat denna — ett a, som tidigare 

 inom flexionssystemet afväxlade med m. Här är rotvokalen o: 



lowan: louan ds. Bur. 415 — renliuis louan renliues louan d, as. Bur. 4, 183 — frolouan 

 d, as. SML Add. l.s; MELL Kg. 6.5; Bur. 29. 



Kepresentanterna för adjektiven, tvänne till antalet, torde hvardera vara ord med 

 mellanvokal; det ena har .synkoperat a eller i, det andra a efter roten. Denna sistnämnda 

 företer vokalen o hos »--komparativen 



oM: offro gsf. UL V. lO pr. 



Hos en kompositionsbildning på -liker möter som rotvokal i allmänhet o: 



lofliker: loflict lofflilt nsn. St.L B. 22.n; SD 4069: 568; DN 6: 278 — ohflelnm olofle- 

 com dsm. Bur. 501; dpn. Norb. 138, 

 men i Östgötalagen dels u, dels o: 



lufliker: luflikt nsn. Kr. 28. 



lofliker: olofliM nsn. Kr. ind., 28. 



Bland adverben märkes först ett pä -lH-a, svarande mot sistnämnda adjektiv och 

 uppvisande öfverallt, där det förekoiumer, rotvokalen o: 



loflika: lofliia o. d. MELL G. 8.5; St.L Sk. 1; Norb. 137 — olofflka olofßgha St.L 4 

 g. ex. Kg. ind. 



Ett armat adverb, hos hvilket likaledes ett sedermera synkoperadt a följt på rotstaf- 

 velsen, kvarlefver i fornsvenskan endast uti sammansättningar, där det antagit kai-aktären 

 af ett prefix angifvande öfvermått. Det visar undantagslöst o: 



of-: of ato ds. Bur. 397 — ofdighart adv. Bur. 16 — o/f dyrt adv. VGL IV 19.i - 

 of gamal offgamal nsm. MELL G. 22; St.L G. 16 — ofhaldit o. d. as. UL L I6.1; SML I. 15.i 

 MELL Egn. 86.1 — off hallder 3 spi. VML M. 12.2 — ofhalz vitne offhalz witni ap. UL V. 7.i; 

 VML B. 6.1; MELL B. 9.i - ofharplika o. d. adv. ÖGL Efjs. ind., 18, 22; MELL Ejjs. ind., 33 pr., 

 34 pr.; St.L Eds. ind., 19 pr., 20 pr. — of hog o. d. n, as. UL I. 14.i; SML I. 14 pr., B. ind.; 

 ofhug n, as. SML B. 15 riibr.; SML Add. 5; offhoggit as. UL V. 14.<j — of Juigheer nsm. ÖGL 

 B. 32 — of hoghfcerpoghan asm. Bnr. 150 — ofmyhin o. d. nsm. Land^^fr. 5; asm. VGL II 

 Add. 6.3; nsf. SD 4069: 565 (2 g.); ofnußU asn. MELL B. 25.i — ofmijUt adv. Bur. 135 — 

 of nala adv. DL B. 21 pr. — of rih nsf Hur. 30 — offsinni ofsinnm ns. Bj.R 20.i; UL V. 

 23.1 — ofsinnis arf o. d. as. UL M. ind., 17 pr. (2 g.); SML M. ind., 6 rabr.; VML M. 13 

 rubr., pr.; HL M. 13 pr. — ofsinnis watn offsinnis ivatn as. UL V. 23. 1; VML B. 23.4 — of 

 shanibar nsm. Bur. 416 — ofshert asn. Bur. 526 — ofsocn ns. Lyd. 212 — ofstakkut nsn. ME 

 afs. 246 - offstoor nsm. St.L Sk. 5; ofstorom dpn. Bur. 18' — ofsnkir of saker 3 .spi. ÖGL R. 

 ind.; ÖGL fr. II R. 22 pr.; of sokis 3 spi. ÖGL R. 22 pr.; offsottan asm. VML {jg. 17. 2; ofsuktan 



' Fvn. ofsi 'Övermod, Voldsomhed, PorfsengolighocF fsv. opsi 'öfvervald, nöd som ej kan af- 

 lijälpa.s. force majeure^ och fvn. itpsi fsv. upsi opsi 'takskili^-i;-" äro trots betydolsoolikheto:) från början 

 samma ord: jf. Johansson, P.-B. Beitr. XV s. 23!) (mon ilfvon v. Grionberger. Got. Wortkundo s. 220 f.). 



]S:o 2. 



