296 O. F. HULTMAN. 



off s0M(sn asm. UL {). 8.2; MELL I)g. 23; ofsot of sot n, asn. ÖGL R. ind., 3.i, 23.i; ÖGL fr. 

 II R. 3.1 — offialu o. d. as. UL {). 4.i, 9 pr., Add. 16 — ofwœrkce hotœr np. HL Kk. 21.4 

 - ofœfli o. d. ns. VGL I FB. 6.1; ÖGL B. 25 pr.; ds. VGL I FB. 6.1; VGL II R. 28, Add. 9.i. 



Samma vokalisation hafva ett par andra, med of- besläktade adverb (äfven fungerande 

 som prepositioner). En sannolikt på urnord. i återgående ändelsevokal följer på rotstafvelsen i 



owir: ower o. d. adv. St.L 4 g. ex. Kg. 8; SD 4464; prep. St.L 12 g. ex. Kg. 8; Norb. 

 140; Utland.; DN 6: 278; DD 34 — oucerflopz vatne ds. MEI>L B. 27.2 - offw' gmiger 8 spi. 

 St.L B. 11 — oworwcelde as. Utland.; 

 en på urnord. a återgående i 



owan: owan o. d. adv. VGL 1 6 g. ex. R. 1 pr.; VGL II 9 g. ex. R. 1; Bj.R 38.i; ÖGL 4 

 g. ex. EI)S. 8; UL 8 g. ex. Kk. 2 pr.; SML 4 g. ex. Kk. 6; VML Kr. 2 pr., Kg. 6 pr.; HL 

 Kg. 6 pr., M. 31 pr.; Sm.L 3 pr., 4.i; MELL B. 26.i (2 g.); St.L 11 g. ex. B. ind.; Sm.L 

 fr. 4.1; Bur. 416; prep. Bj.R 4 g. ex. 12 pr.; SML Kg. 9 pr.; DL EI)S. 6 pr.; MELL Eps. 24 

 pr.; St.L B. 8 pr., 9.2; SD 4069: 562, 566, 567; FH 4 — owanfal np. DL M. 26 pr. - owan- 

 scoghœ adv. ME afs. 245 — owan warpa adv. SML Kk. 6; DL Kr. 3 pr. 



Också hos ett adverb på -andis är rotvokalen städse o: 



-lowandis: olowandis o. d. VGL I 5 g. ex. L 12.i; VGL II 11 g. ex. I. 26; Bj.R lO.i, 

 ;{3 pr.; VGL IV 6 (2 g.); ÖGL B. ind., 26.2; UL V. ind., I6.1, 2; SML 10 g. ex. B. ind.; VML 

 5 g. ex. B. ind.; HL V. 14 pr.; MELL 4 g. ex. B. 20. 1; St.L 4 g. ex. B. ind.; Lyd. 200; SML 

 fr. B. 8.5. 



Däremot möter u hos ett därmed besläktadt adverl) på is: 



-luwis: oliiwis oluuis DL B. 23, 27, 43. 1. 



Innan vi lämna adverben bör ock nämnas ett ur äldre uôur- utveckladt — alltså en 

 bildning med rotvokalen u framför samma ändelsevokal förutsättande — 



ur-: urcefle ns. ÖGL B. 36.i. 



Återstå de hithörande verben. Af de starka äro tvänne representerade i de ä. fsv. 

 urkunderna. Ett efter aflj. klassen II gående visar i prêt. part. — för prêt. ind. plur. och 

 prêt. konj. saknas belägg — uti Östgötalagen, Södermannalagen och God. AM 51 4:o 

 af Smålandslagen rotvokalen u: 



ruwin: ruwin nsm. SML B. 23 pr.; ruwii ruuit n, asn. ÖGL G. 8 pr.; SML Kk. I6.2; 

 Sm.L fr. 4.1; 

 i Västmannalagen rotvokalen o: 



rowin: rowet asn. Kr. 24.7. 



Det andra starka verbet, som går efter aflj. klassen IV, företer i presenssystemet, 

 prêt. ind. sing, och prêt. part. utan undantag o: 



sowa: sova sona inf. Bur. 19, 27, 523; sonande asm. MELL DrVl. 16; sofande dsf. Birg. 

 Aut. 177; sof soof 3 spti. Bur. 4 g. ex. 11; sowen souen asm. VGL I O. 3; VGL II O. 2.2; 

 souit asn. Bur. 153. 



För de svaga verben finnes här endast en representant; det är ett af första kon- 

 jugationen. Dess rotvokal är i regeln o: 



Iowa: hua o. d. inf. VGL I Md. 1 pr.; VGL II Dr. 1; VGL II K. 2; SML Add. I.3, 5; 

 MELL Kg. 5.8, 0.5, 7 pr.; St.L G. 7.2; lofuar o. d. 3 spi. Bj.R 30.^; St.L B. ind., 14, R. 16 pr.; 



Tom. xyxnn 



