300 O. F. HüLTMAN. 



14. Ord med urnord. intervokalisk kort explosiva I. icke-labial spirant efter rotvokalen. 



Vända vi oss till substantiven utan mellanvokal, sa kunna vi bland demasku- 

 lina a-stammarna anteckna pä sin höjd ett enda ord, livilket i Södermannalagen, Mag- 

 nus Ladulås' stadga om landsfred och Magnus Erikssons bref om riksdag i Kal- 

 mar uppträder med ii: 



-tugher: luertugh ns. Landsfr. e; gs. SML Prol.; Landsfr. e; hcrthugen as. Kalm. 270; 

 i stadfästelsen och tilläggen till Södermannalagen däremot dels med m, dels med o : 



-tugher: hœrtugh gs. SML Conf. 



-togher: hcertogh gs. SML Add. Ls. 



Ordets inhemska börd kan emellertid sättas i fråga. Att w-formen återgår på mit. 

 hcrtoch hertoge synes väl motsägas af dess vokalisation; men för o-formens vidkommande är 

 ett sådant antagande så mycket sannolikare. Den specialiserade betydelsen 'hertig' (för urspr. 

 'härförare') torde som bekant i hvarje händelse stamma från detta håll. 



De neutrala rt-stam marna visa i flertalet urkunder konsekvent rotvokalen u: 



blus: Uus lluss ap. SD 4069: 563; Bur. 493; bJusum dp. Bur. 9. 



brut: brut n, as. SML B. 11. i (2 g.); DL B. l;,gs. SML I. 1 ; n, ap. Bj.R 14.8. 22; SML 

 13 g. ex. Kk. ind.; Kopparb. 639; Norb. 138; FH 5; Bur. 7 g. ex. 20; brutzs gs. ÖGL B. 28 

 pr.; bruti ds. ÖGL M. 8.i (2 g.); ÖGL fr. I M. 8.i; Bur. 206; bndin o. d. n, ap. Bj.R 14.8 ; 

 Kopparb. 639; Bur. 139; brutum dp. SML 7 g. ex. Kk. 20 pr.; DL ])]. 9 — benbrut as. SML 

 M. 11; Bur. 522 - bgcebrut as. SML B. 13.2; btja bruH o. d. ds. SML I. 3, B. 7.i, 20.4; SML 

 Add. 4; SML fr. B. 7.i; hjcebrutnm dp. SML B. 20.3 — dombrut o. d. n, as. ÖGL Vaf). ind.; 

 SML {)g. 4.3: ÖGL fr. II R. 2; SD 4282; n, ap. ÖGL R. 2, 17; FH 5; DN 11: 54 — e^0m brut 

 as. DL M. 3 pr., i ; ap. SML Kg. 9.i ; DL Eî)S. 6.3 — frtp brut n, as. ÖGL Vap. 15.i; SML M. 8; frip- 

 brutit frip brutit as. ÖGL Val». 13 pr.; SML Kk. 21, Kg. 11 pr. — gislinga brut as. ÖGL Dr. 

 2.1, Va{). 34.1, R. 3.2; ÖGL fr. II R. 3.2 - husbrut as. ÖGL El«, ind.; husbrutit as. SML Kg. 

 5 pr. — hcelghudagha brut o. d. n, as. ÖGL Kr. 13.3; SML Kk. ind., 17 rubr., i — opalhrut 

 o. d. as. ÖGL ES. 15.5, B. 29; SML I. 9 i^r.; ÖGL fr. II ES. 15.5 ; opulbruti ds. SML B. 11 pr. 

 — porsbrut pors brut as. SML B. ind., 26 rubr. — sdkoris brut ap. SML Add. l.i — shripta 

 brut sJcriftce brut n, as. ÖGL Kr. ind., 15.i (2 g.); Sm.L Kr. 13.3 — stenbruten ap. Bur. 152 — 

 synda brut ap. Bur. 78 — uifh'r lagha brut as. Sm.L Kr. 2.i — br^äs barn o. d. as. ÖGL JE. 

 ind., 8.1 ; ÖGL fr. I JR. 8.i — brutfcelingar ns. Bur. 205. 



bul> 1 'bud': bup o. d. n, as. ÖGL M. 23 pr.; SML 6 g. ex. Kk. 4.4; SML Conf.; DL 

 Kr. 5.6; SD 4069: 566; Bur. 7 g. ex. 19; n, ap. ÖGL 29 g. ex. Kr. ind.; SML 21 g. ex. Kk. 

 1 pr.; SML Add. l.i, .-,; DL 5 g. ex. Kr. 4 pr.; Sm.L 4 g. ex. 7.3; Landsfr. s; Bur. 6 g. ex. 

 12; bupit bupet n, as. SML B. 27 pr.; Bur. 101, 144; bupin ap. Bur. 522; bupi o. d. ds. 

 SML Prol., Kk. 1 pr., M. 2.i; SML Add. I.3; Kon.N 606; Kopparb. 639; BoJ 4;FH5;DN 11: 

 54; Bur. 11 g. ex. 5; bupum budhum dp. ÖGL VaJ). 31.2; ME-A 425, 426; — atœrbuzs o. d. gs. 

 ÖGL ES. 3.2 (2 g.), 20.1; ÖGL fr. II ES. 20.i— brulhpes bup as. Bur. 182 — byrpa bupi ds. 

 SML I. 5.1 - epabupi ds SML Kp. 14 — forhip o. d. gs. SD 3810; as. ÖGL Kr. 25.i; SML 

 4 g. ex. Kk. ind.; DL Kr. 15; forbupit as. SML Kk. 10.2; forbupi forbuthi ds. ÖGL Kr. 25.i; 

 SML Kk. 10.2 (3 g.); DL Ki". 15; Sm.L 13.4 — nœmda bup ap. ÖGL Kr. 14.i — shal bup ap. 



Tom. XXXIU. 



