302 O. F. HULTMAN. 



smugh: ismuxs Hcepe ap. ÖGL G. 15. 



SUÎ): sup as. ÖGL B. 24.2. 



tugh: tugh n, ap. Bj.R 20.2 (4 g.); higliin ap. Bj.R 20.2. 



uk: vTc ds. SML B. 32 pr. 



Men äfven o förekommer hos de neutrala a-stamssubstantiven. Uteslutande denna 

 vokalisation visa de dock blott i ett par små urkunder, i hvilka de ej företrädas af mer än 

 ett exempel — Sv. Dipl. 4034 a) och Dipl. Norv. III. 342: 



bröt: hroth ap. SD 4034 a). 



bol): vmbode ds. DN 3: 342. 



Men i många urkunder möter hos orden i fråga o jämte u; vi anteckna ur äldre 

 Västgötalagen 



brut: fridbrut ns. K. 12.2 — slcriptce. brut as. G. 8.2 — buj: bup bud as. S. 1, B. l.i; 

 n, ap. 5 g. ex. K. 14.2 — forbud ns. I. 20 — drup: opsœdrup ns. I. lO.i — giip: g}ip o. d. 

 n, ap. 23 g. ex. K. 12.2 ' — skut: shcerseutce vittni sJcyrskutœ vittni ap. B. 1 pr., R. 5 pr. 



bröt: brote ds. ]}. 19 pr. — lok 'gräs': loh gs. I. 7.3 — troj): Uoftrop as. I. I3.2; 

 ur yngre Västgötalagen 



brut: bruti ås. ]). 54; brut bruth n, ap. 4 g. ex. A. 6 — ticeldrubruth tyœldrubruth np. 

 Add. 4.1, 10 — brustoglis gs. A. 20 — bu{): bup n, as. FB. 43, Add. 7.19; ap. 9 g. ex. 1). 25 

 — forbup ns. 1. 45; forbupit ns. M. 2 — vmbup as. ]». 17 — vmbuz manni ds. FB. 51 — 

 bupJcafle ns. R. 3 — drup: vpsadrup vpsce drup n, as. I. ind.. 22. 



boj): bodh ap. Add. 9.i — lok: loh gs. 1. 19 — troj): klo f trop kloftorp (o: khiftrop) 

 as. I. ind., 29; 

 ur yngre Västgötalagens kyrkobalk 



brut: brut bruth n, ap. Prjef. (3 g.) — buf): buth ap. 9 g. ex. 3 -- forbupi forbuthi 

 ds. 38, 65, 71 — buz iorth buziorth n, as. Ind., 68 — umbuz manne ds. 47 — skut: maskus 

 dagh as. 41 — maskuz fredagh as. Ind. 



bröt: fripbrot ns. 25 — skripta bröt skriptabroot n, as. Ind., 48, 52 — ticeldro broot 

 ticeldrobroot as. 63; np. 63; 

 ur Vidhemsprästens anteckningar 



brut: brut ap. 19.i — buj): buåkaflU ns. 19.i; bwtkafllce budkaflUe as. 19.i (2 g.) — 

 gu|): gud ap. I8.2, 13 ^ — ruj): duœrghceruf d, as. 10 (2 g.) — offrud as. 16. 



skot: skotmark np. 15; 

 ur Upplandslagen 



brut: brut as. V. 21 pr.; n, ap. 21 g. ex. Kk. ind.; brutin np. M. I6.2, {). 8.2; brutum 



s<ättningen af * skauträ med hufvudtonig efterled — genom folketymologiisk anslutning till subst. skut 

 'skott'. En utveckling af au till u under svag aksent har inom ö-stnordiskan, enstaka dialekter un- 

 dantagna, förekommit blott i ef terstaf v elser : jf. s. 37. Någon dialekt, där den egt rum äfven 

 annorstädes, kan icke spåras i Dalalagen, i bvilken adv. o. konj. ok undantagslöst har o-vokalisation. 



1 I uttrycken sva se mcer g. hull och bipia sva scer g. hull, ang. hvilka se Leffler, Ant. 

 tidskr. f. Sv. V s. 149 ff., Xm: 3. 



2 Se not 1. 



Tom. XXXni. 



