Hälsingelagen, Exkurs I. 305' 



SD 4470 (2 g.); SD 4503 (3 g.); SD 4536; Skriftpr.; FH 5; HSH 32 : 55; HSH 3 : 6; DD 34; 

 DD 37 ; DD 38; DN 1 : 408; DN 4 : 501; DN 6 : 278; DN 8 : 176 (3 g.); DN 11 : 54; BYH 

 31; BSH 48; Bur. 221 g. ex. 8; Birg. Aut. 9 g. ex. 178; gupi o. d. ds. VGL II K. Prsef. (2 

 g.); VGL IV 4 g. ex. 12; SML Kk. 1 pr., 3 (2 g.); SML Add. 4 g. ex. 1.3 ; HL Prœf.; Sm.L 

 4 pr.; MELL 8 g. ex. Kg. S.s; Sm.L tr. 4 pr.; Kon.N 606; Kalm. 269, 270; Utland.; SD 3827; 

 SD 4063; SD 4069 4 g. ex. 561; SD 4304; SD 4395; SD 4464; DD 34; DD 37; DD 283; DN 

 3 : 345; DN 3 : 390; DN 7 : 280; DN 7 : 290; BYH 31; BYH 32; VFFÅ 88; Biir. 57 g. ex. 

 3; Birg. Aut. 178, 180, 188; gupir np. HL Kk. 1 pr.; gupœr gupa np. UL Kk. 1 pr. ; Bur. 11 

 g. ex. 138; gnpa gp. Bur. 5 g. ex. 62; ap. Bur. 9 g. ex. 150; gupana ap. Bur. 501; gupum àp. 

 Bur. 29 g. ex. 9 — fcepernes gupum dp. Bur. 503 — gulgupa ap. Bur. 504 — sUfgupa ap. 

 Bur. 504 — vndi gupum dp. Bur. 9 — guzdrotens gs. Landsfr. pr. — guzfripi ds. UL Kk. 21 

 pr.; SML Kk. 20 pr. — guz likarna o. d. d, as. UL 4 g. ex. Kk. ind.; SML 6 g. ex. Kk. ind.; 

 VML Kr. 1.1. 6.7; HL 4 g. ex. Kk. ind.; Sm.L 14; MELL M. 6.6 (2 g.); St.L M. 6.4 (2 g.) - 

 gudz p<-eningh as. St.L B. 11 — gupa dyrk as. Bur. 4 g. ex. 501 — gudhbarne ds. St.L JE. 

 ind., 21 pr. - gupdoftor yupdotor as. VML Kr. 24.i4; Lyd. 207 — gupfapir 0. d. ns. VGL I 

 K. 1 (2 g.); VGL II K. 1 ; SML Kk. 9 pr.; VML Kr. 11 p-.; St.L M. ind., 21 pr.; Bur. 58; 

 gupfapurs gs. Bur. 505; gupfapur 0. d. as. VGL I K. 1; VGL II K. 1; Bur. 151 — Gudhem ns. 

 VGL II M.s; Grudems gudems gs. VGL I {)1. (4 g.); gudheme ds. SD 8702 — Gudemsharmp ds. 

 VGL I VK. — gudm{a)rssyni ds. SD 4069 : 562 — gupmopir o. d. ns. VGL I K. 1 {2 g.); 

 VGL II K. 1; SML Kk. 9 pr.; VML Kr. 11 pr.; St.L M. ind., 21 pr.; gupmopor o. d. as. VGL 

 I K. 1; VGL II K. 1; VML Kr. 24.i4; Lyd. 207 — gupzeff as. VML Kr. 24.u; gupziwœ as. 

 Lyd. 207 ^ — gupzifgif as. SD 8827 — guzeiuium guzeifuom dp. Sm.L 2 pr.; Sm.L fr. 2 pr.; 

 guzcifua ap. Sm.L 9.i — guzziwe as. VML Kr. IO.3 ^ — guzziffwea hcefp ns. VML Kr. 24.u — 

 guzziuialagh o. d. n, as. UL 5 g. ex. Kk. II.2; VML 5 g. ex. Kr. IO.2; HL Kk. ll.i; MELL 

 M. 18; St.L M. 15 pr.; Lyd. 183 — guziivcelagh spiœl o. d. n, as. UL Kk. 15.3, M. 24.t; SML 

 Kk. 15.3; HL Kk. 15 pr. — guziivice ap. UL Kk. II.3 — guzziuia spiœld o. d. n, as. UL Kk. 

 15.3; VML Kr. ind., 19 - gupsijstir as. Lyd. 207. 



Endast i Dalalagen förekommer o-vokalisation hos ordet-, och det blott i ett enda 

 exempel vid sidan af mänga med u: 



1 Orden gnpsiiver m. och gupsif f. äro gamla adjektiv. Ur denna egenskap hos det förra här- 

 leder Noreen, Asdnv. gr. § 391. 3, med rätta den i Dalalageus Kr. 6.1 mötande böjningen med nom. 

 dat. plur. guzziniii. En adjt>ktivisk form af gupsif i. hafva vi äter att se uti ack. sing, guzziuia 

 gupziwce i samma lags Kr. 9 pr. och Lydekiuus 207. Att med Schlyter (Ordb.) hänföra denna ackusativ 

 till ett subst. commune gupsiivi är mindre tilltalande, därför att förekomsten af en sådan a?t-stam i 

 fornsvenskan icke kan styrkas med något otvetydigt belägg. Af sammanhanget framgår, att här icke 

 föreligger ack. plur., såsom Brate (Dalal. böjn. lära s. 17) antager beträffande Dalalagens guzziuia. 



2 Ordet guzziive. som förekommer i uttrycket gangœr honde til granna oc bepis g. och uppen- 

 bart bör öfversättas 'fadderskap', är utan tvifvel identiskt med («-stammen fvn. gudsifi. Schlyters 

 identifiering däraf med fvn. guflsifiar f. pl. kan af ljudhistoriska skäl icke godltännas. Såväl tu- 

 formens som ur betydelsens synpunkt oantaglig är Siljestrands uppfattning (Ordböjn. i Västmannal. I 

 s. 136), att guzziive vore oblikformen af en «n-stam med betydelsen 'fadder'. 



^ Såsom ett belägg för en tsv. o-form af ordet får icke det i Bjärköarätten förekommande 

 goz paningœ ap. 6.1 anses. Denna term har säkerligen inlånats med o ur medellågtyskan, från hvars 



N:o 2. 39 



