308 O. F. HüLTMAN. 



.. — œgho lut ds. B. 24.2 — fynda lut as. B. 29 pr. — sl-oghx lut as. B. 10 — sijstor lut as. Egn. 

 34 pr. — lut sUpt nsf. B. 27. i. 



loter: ht as. G. 19, ^. 11 pr.; 

 i Stadslagen: 



luter: Mer lutir ns. M. 15 pr., SVl. I.2; lut luth ds. DrVl. 5; as. G. 18 pr., H. 8 pr.; 

 luttin as. M. lO.i; Ivti ap. M. lO.i — arffda lut as. G. 3 pr. 



loter: lot as. M. 15 pr.; 

 i Norbärgsprivilegierna: 



luter: luten ns. 138; as. 137; lutuni dp. 135. 



loter: cegholot ds. 135; 

 i Sv. Dipl. 4554: 



luter: lutar ns. 180; lutin luttin as. 180 (2 g.) — bropur luttar bropurluttar hropur 

 luttur ns. 180 (4 g.) ; hropurlut as. 180. 



loter: cegholot cegholat d, as. 180 (3 g.); 

 och i Cod. Bureanus: 



luter: luta{r) ns. 490; hären ns. 490; lutum dp. 3, 511; lutumen dp. 177. 



loter: lot{r)en ns. 418. 



Hvad de feminina «-stammarna beträfifar, föreligger enligt den vanliga uppfattnin- 

 gen en sådan i det städse med u uppträdande 



grul): grup grud ds. SML Kg. 2; MELL Kg. 7.i (3 g.); as. VGL IV 19.2; ÖGL Dr. 11. 1, 

 G. 8.2 (2 g.); UL Kg. 4.i; SML Kg. 4.i; VML Kg. l.i; grupa grutha gp. Sm.L 1; Sm.L fr. 1; 

 grupum dp. ÖGL Dr. 7.i, G. 8.2; UL Kg. 2 (3 g.); SML Kg. 2 (2 g.) — grupspiœUin ap. ÖGL Dr. 11. 1. 



Emellertid kunde brdet också vara ett neutralt plurale tantum, liksom fvn. grid;^ 

 gen. plur. grupa grutha och dat. plur. grupum peka t. o. m. snarast på ett sådant. Märkas 

 bör dock å andra sidan, att grip i Västgötalagarna med säkerhet är femininum, åtminstone 

 alternativt. För öfrigt är icke häller den gängse etymologien för fvn. grid fsv. grip grup, 

 enligt hvilken de innehålla urgerm. e : m, erkänd af alla: jf. Falk o. Torp, Etym. ordb. I s. 248. 



Af de hithörande maskulina an-stammarna komma i en mängd urkunder endast 

 M-former till synes; det är händelsen i yngre Västgötalagen, Östgötalagen, stadfästel- 

 sen och tilläggen till Södermannalagen, textkodex af Smålandslagen, det kortare 

 fragmentet af Östgötalagen, Sniålandslagen i Cod. AM 51 4:o, Kopparbärgsprivi- 

 legierna, Magnus Erikssons bref om riksdag i Kalmar samt diplomet Västmanl. Forn- 

 minnesfören. årsskr. III s. 88: 



bruti: bruta beJc brutabeh gs. Sm.L 1 ; Sm.L fr. 1 ^. 



1 De förmenta exemplen på ack. sing, grup grud fâta sig fika väf uppfattas som ack. plur., 

 octi icke ens exemplen på en dat. sing, af substantivet i fråga äro fullt säkra: uttrycket med grup 

 oc frip i SMIj Kg. 2 o. MELL Kg. 7.i kan tänkas innehålla ackusativen och mœp grup oh gislum 

 i MELL Kg. 7.1 (2 g.) vara ett uttiyck af samma typ som t. ex. til land oh rikis i UL Kg. 2. 



2 Ortnamnet brutabœJiker innehåller snarare appellativet bruti m. 'bråte' än appellativet 

 brut n. eller mansnamnet Bruti (jf. dock Brotaberghom och Lundgren, Sv. landsm. X. 6 s. 37). 

 I norska ortnamn är broti m. synnerligen vanligt, enl. Rygh, Norske Gaardnavne, Indledn. s. 45. 



Tom. XXXIII. 



