314 O. F. HULTMAN. 



och Cod. Bureanus, med 



upin: vpenbmieJca adv. 177. 



opin: openhara inf. 415 — opinharkca adv. 524. 



Beträffande opinhar och des.s afledningar må likväl märkas, att de leda sitt ursprung 

 från mit. openhar o. s. v., hvarför deras förekomst i en dialekt icke utesluter, att upin — 

 med u i rotstafvelsen — är den form som krafts af utvecklingen inom densamma. De ofvan 

 anförda o-formerna borde, för så vidt de stått i strid med denna utveckling och således äfven 

 till ljudgestalten varit främmande, rätteligen utgå. 



Till adverben inom denna grupp hör ej mer än ett utan mellanvokal. Vi finna hos 

 detsamma såväl u som o och i jämförelsevis få urkunder blott ettdera. Endast u i de båda 

 fragmenten af Östgötalagen, i fragmentet af Södermannalagen och i Magnus La- 

 dulås' stadga om landsfred: 



ur: vr prep. ÖGL fr. II R. 17; Landsfr. z {2 g.); u v prep. ÖGL fr. I ^. 7; 

 SML fr. B. 8.5. 



Endast o i Vidhemsprästens anteckningar, i Hälsingelagen, i fragmentet 

 af äldre Västgötalagen samt i Lydekinus: 



or: Or or adv. HL M. 15.i; prep. VGL IV 97 g. ex. 6; HL Kg. 10, t). 15; VGL I fr. 

 A. 22; Lyd. 211 — ordelm 3 spi. Lyd. 193; ordelth n, asn. Lyd. 187, 193; ordelfrt asn. Lyd. 

 193 — orlof orloff as. HL Kk. 3, \\ 14.3; Lyd. 204, 212 - orpiufivee adj. HL M. 34.i, 36 — 

 ordpyff a». VGL IV I8.2. 



I de flesta urkunder har ordet än u, än o. Så i äldre Västgötalagen 



ur: Vr vr adv. VS. 1 pr.; prep. K. 14.3; v adv. VS. l.s. 



or: or adv. 6 g. ex. B. 4; prep. 9 g. ex. K. 20.3 — orhotœ mal ns. O. pr. — ormyliœ. 

 ns. I. 19.1 — Orsaker nsm. K. 22 — orpiuua o. d. adj. 4 g. ex. J). 4.i; 

 i yngre Västgötalagen-Bjärköarätten 



ur: vr vr adv. VGL II Fr. 8, A. 22, G. 16; prep. VGL II 16 g. ex. Dr. 18; Bj.R 14.2 



— vrmylice ns. VGL II I. 45. 



or: or adv. VGL II A. 13 (2 g.); Bj.R 10 pr.; prep. VGL II 12 g. ex. Dr. 12; 

 Bj.R 4 g. ex. 20 pr. — orhotce mal orhotœ maal ns. VGL II 13 g. ex. O. 1 pr.; np. VGL II 

 O. rubr., Add. 5 pr. — ordeler 3 spi. VGL II FB. 39; ordelt asn. VGL II FB. 89 (2 g.) — 

 orlof as. Bj.R 10 pr., 20 pr., 38 pr. — ormijlio as. VGL II 1. ind. — orpiufua orpiufuœ adj. 

 VGL n 4 g. ex. \). 29; 

 i yngre Västgötalagens kyrkobalk 



ur: ur ivr adv. Ind.; prep. 45; V v prep. 28, 47. 



or: ordelt asn. 70; 

 i Östgötalagen 



ur: ur vr adv. 13 g. ex. Kr. I8.1; prep. 31 g. ex. Kr. 1 — urgœf as. 6 g. ex. M. ind. 



— ursaka inf. B. 1.4 — ursaka apm. R. 4.i — urpinga adj. Kr. 19.i — urpiuua adj. 4 g. ex. Vins. 6.1. 



or: ormynd d, as. 4 g. ex. G. ind. — orsaki npm. R. 4.i; 

 i Upplandslagen 



ur: v adv. M. 28.i (2 g.), 30.4; ur prep. Kk. 14.7 — ur fiœldœr urfiœld'r ns. 5 g. ex. 



Tom. XXXIII. 



