Minnestal öfver Senatorn, Friherre Georg Zacliris Yrjö-KosHnen. 5 



valls ledning i afseende å disciplin och god kamratanda bland eleverna snart förvärfvade 

 sig ett godt anseende särskildt i jemförelse med de äldre gymnasierna, i hvilka discipli- 

 nen var slappare och gamla inrotade oseder svårare att beifra. Att emellertid äfven i 

 Wasa gymnasium den ungdomliga sjelfkänslan då och då skulle ställa sig i opposition 

 mot det herrskande tvånget och fi'amkalla konflikter emellan rektor och alumnerna är 

 lätt förklarligt. Odenvall förbiet' dock oböjlig. Huru konsiderationslöst han beifrade 

 hvarje ohörsamhet ådagalades äfven vid afgångsexamen d. 14 Juni 1S47. Af de 14 

 till universitetet utdimitterade erhöllo då endast 8 beiömligt uppförande; de ileste öfrige, 

 däribland äfven Yrjö-Koskinen, nöjaktigt. Sistnämnda vitsord stod för öfrigt i märkbar 

 kontrast till betyget i öfrigt, hvilket innehöll för flit och i alla studiiämnen vitsorden 

 berömliga, samt alltså, i trots af det nerskattade uppförandet, utgör ett tidigt och hed- 

 rande bevis på den ihärdiga flit och arbetsförmåga som ända ifrån ungdomsåren utmärkte 

 dess égare. 



Då Yrjö-Koskinen lemnade gymnasium var han redan en deciderad anhängare 

 af de tinskt-nationela sträfvandena, hvilka kort förut erhållit den sedan häfdvunna 

 benämningen Fennomani. Snellman hade år 1844 begynt sin epokgörande verksamhet 

 såsom redaktör för Saima. IMdningen uppbars också i Yrjö-Koskinens föräldrahem der 

 dess artiklar om aftnarna blefvo föremål för lifliga diskussioner. Morbrodren Ebeling, 

 som ofta besökte sin svåger och var en varm anhängare af Saimas läror, tog en fram- 

 stående del i dessa diskussioner och kom härigenom att utöfva ett afgörande inflytande 

 på sin unge systerson, hvilken med spändt intresse följde samtalen. Den betryckta 

 ställning, hvari den stora massan af det flnska folket befann sig i följd af att dess 

 språk var undanträngdt från alla områden af det statliga och kommunala lifvet framstod 

 härunder allt Idarare likasom också nödvändigheten af att detta onaturliga missförhål- 

 lande så fort som möjligt måste aflägsnas. Men ju mei-a denna idé mognade hos yng- 

 lingen, desto starkare och bestämdare form antog den. Yrjö-Koskinen satte aldrig såsom 

 sitt slutliga mål likställiglieten emellan flnska och svenska språken ; han ville att finskan 

 skulle intaga i Finland samma plats som svenskan i Sverige och franskan i Frankrike, 

 åt förhandenvarande förhållanden borde tilleikännas endast en tillfällig eller temporär 

 rätt. Redan i gymnasietidningen Pohjalainen, i hvilken han var en af redaktörerna, 

 hade han sökt klargöra dessa tankar. Till universitetet kora han alltså såsom en känd 

 finskhetsifrare. 



Efter genomgången studentexamen inskrefs Yrjö-Koskinen d. 23 Juni 1847 i 

 universitetet och intogs följande år d. 14 Februari 1848 i Österbottniska afdelningen. 

 Det var en stormig tid i hvilken Yrjö-Koskinens studentår inföllo. Februarirevolutionen 

 i Paris hade väckt genklang i större delen af Europa, kommit de tyska furstarnas tro- 

 ner att vackla, upptäiidt Italienarnes och Ungrarnes frihetskamp samt medelbart föran- 

 ledt det Schleswig-Holsteinska kriget, under hvilket skandinavismens idé syntes arbeta 

 sig fram till en beaktansvärd faktor i de internationela frågorna. Det kunde icke und- 

 vikas att Finlands studerande ungdom i någon mon skulle beröras af dessa yttre för- 

 hållanden. I trots af vicekansler Nordenstams stränga regim förekommo allt emellanåt 

 studentexcesser, åt hvilka gåfvos en politisk färg ocli hvilka upprepade gånger hotade 



