10 Selim Lemström. 



och oftast var denna illustration fullt tillfredsställande, men ej Scällan miss- 

 lyckades den, oaktadt han till sitt biträde hade den erfarne och försigtige 

 mekanikern (Jsterlindh. Orsaken härtill var närmast den att den experimen- 

 tella utrustningen var ganska klen, till följd af de ringa anslag, som fysika- 

 liska kabinettet på den tiden åtnjöt (omkr. 1,000 M., af hvilka medel meka- 

 nikern också skulle aflönas), men äfven den att hvarken Moberg eller üstei'lindh 

 egnade någon synnerlig omsoi-g åt förberedelserna till de experiment, som 

 skulle utföras, ntan instrumenten fi-amtogos från skåpen och ställdes på audi- 

 toriebordet, där experimentet utfördes. Till dessa omständigheter anslöt sig 

 hos föreläsaren en utpräglad brist på förmåga att finna sig till rätta i ett 

 brydsamt läge, något som man knappt skulle väntat af en man, som genom- 

 gått en så hård utveckhngs-skola som Moberg. Då jag under loppet af fyra 

 år, utan att försumma snart sagdt en enda föreläsning, afhört Moberg så kan 

 jag intyga att det vid flere tillfällen var lika pinsamt för åhöraren som för 

 föreläsaren, men under de öfvervägande flesta föreläsningar flöt föredraget lugnt 

 och jämt och för den uppmärksamme åhöraren blef behållningen i form af 

 klar insigt i ämnet ganska betydande. Moberg hade städse själf utarbetat sina 

 föreläsningar och jag såg honom aldrig vid föredraget använda andra än sina 

 egna handskrifna papper. Särskilda timmar voro äfven anslagna tifl före- 

 visning af instrumenten, hvilka af en del af åhörarena flitigt anlitades. Mo- 

 berg, som för dessa timmar ej faststält något programm, framstälde härunder, 

 vanligtvis på anhållan af någon af de närvarande studenterna, ett eller annat 

 försök. Jag minnes att han själf särskildt var road af elevernas öfverraskning 

 vid användning af den koniska och cylindriska spegeln, thaumatropen ni. m., 

 men oftast kommo äfven lärorika försök till stånd såsom öfver interferensfeno- 

 menen m. m. 



Att Moberg under sin långa tjänstetid icke gjorde något steg att förbättra 

 f)^sikaliska kabinettets klena ekonomiska ställning står i nära samband med en 

 sida i hans karakter, hvilken jag här skall söka att framställa i så objectiv 

 dager, som det är mig möjligt. 



De lefnadsförhål landen Ad. Moberg haft att genomgå i sin ungdom hade 

 i hans karakter qvarlemnat djupa spår. Dessa framträdde i hans starkt ut- 

 präglade anspråkslöshet, när det gälde hans egen person, men äfven då det 

 gälde förhållandena vid universitetet och särskildt den vetenskap, hvars måls- 

 man han var. Han hade sett det förnyade universitetet småningom växa upp 

 och i sin utveckling antaga dimensioner, som förvisso på den tiden öfverträfl'ade 

 mångas förväntningar och detta bidrog icke så litet till uppfattningen att man 



