Studier öfve) Typhushacillen. 315 



nerliet dess förliållaiide vid potatiskulturer. Det fiunes knapt ett euda diagnostiskt 

 kännetecken, observeradt i den vidlyftiga litcraturen öfver typhus-bacillen, som 

 icke blifvit pröfvadt och som dervid skulle gifvit tvifvelaktiga resultat, utan 

 alla hafva utfallit positivt. Att jag under experimentens gång hela tiden ar- 

 betade med samma bacill, bevisas af dess identiska förhållande vid kulturerna, 

 de må ha härstammat från möss, kaniner eller hundar samt dess enahanda 

 verkan på djuren. Såsom redan af historiken framgår hafva mycket; olika 

 resultat erhållits vid djurförsök med typhusbacillen. Gaffky t. ex., som först 

 använde renkultur vid djurexperiment, kom till ett fullkomligt negativt resultat, 

 då deremot E. Frœnkel och Simmonds m. fl. kommo till afgjort positivt. 



Af de 16 kaniner, som användes vid mina experiment dogo 9 samt en 

 dödades, de öfriga G förblefvo friska. Af dessa 9 fall hade 3 kaniner dött i 

 följd af intravenösa injektioner, 1 efter intraperitioneal injektion, 2 sedan de 

 fått typhuskultur i duodénum, 1 sedan den behandlats med soda och renkultur 

 per os jemte intraperiteonal injektion af opium tinct., 2 efter det de en längre 

 tid fått renkultur per os. Af de 11 hundar, som användes, dogo 3, alla till 

 följd af intravenösa injektioner, 4 dödades, 1 dog i följd af ett missöde, de 

 öfriga förblefvo friska. De 8 möss som fingo intraperitoneala injektioner af 

 typhusbaciller dogo alla, då deremot af de 9, som användes vid inhalationsför- 

 söken, endast 1 med säkerhet dött till följd af ingreppet. Ett dog 8 dagar 

 efter inhalation, men vid obduktion kunde inga förändringar iakttagas i tar- 

 men samt icke heller några baciller uppvisas genom anläggandet af gelatin- 

 kulturer från nijelte. De sjukdomssymptom, som djuren under lifstiden visade 

 voro: dåsighet, en viss svårighet att röra sig, de lågo vanligtvis hopkrumpna 

 i ett hörn af rummet eller buren i hvilken de förvarades, brydde sig om hvarken 

 mat eller dryck samt reagerade ytterst trögt för yttre vidröring. Hos kani- 

 nerna uppträdde dertill oftast temperaturstegring (temp. dock icke mätt å alla 

 kaniner), diarrhé samt i de fall sjukdomssymptomen varat en längre tid stark 

 afmagring. Bos hundarna observerades äfven kräkningar. Död inträdde 1 — 3 

 dagar, tidigast 5 timmar efter det djuren behandlats med typhuskulturer. I 

 tvenne fall (försök VIII och XII) dogo djuren först efter en längre tid resp. 

 5 och 3 veckor. Djuren hade i båda fallen flere gånger matats med typhus- 

 kulturer. E. Frsenkel och Simmonds^) angifva, att de icke observerat diarrhé 

 hos de kaniner^ på hvilka gjorts laparotomi och renkultur insprutats i duo- 

 dénum. Vid mina försök deremot har diarrhé observerats såväl hos kaniner 

 som hundar behandlade på sist nämnda sätt. Af temperaturbestämningarna 



') Die ätiologische Bedeiituiig des Typluis-bacilliis, pag. 47. 



