316 Waltbk Cygn.î;us. 



framgår att temperaturen hos kaninerna stegras antingen de fått renkultur 

 genom intravenösa injektioner eller per os. Hos hundarna deremot steg tem- 

 peraturen endast i de fall intravenösa injektioner af renkultur användes, men 

 icke då djuren fingo per os. För att utröna huru snart efter det operativa 

 ingreppet temperaturen började stiga företogs mätningar hvarje timme efter 

 operation i försöket XXVII på en hund. Redan 1 timme efter operationen 

 kunde en temperaturstegring förmärkas och nådde sin höjd på fjerde timmen, 

 då hunden äfven fick häftiga kräkningar och diarrhé. Hos kaninerna varade 

 vanligen också diarrhén så länge temperaturen var hög. 



Bland de mest i ögonen fallande förändringar, som iakttogs vid obduk- 

 tionerna, var den otta ytterst intensiva rodnad och svullnad af tunntarmens, 

 isynnerhet ilei, slemhinna samt tillsvälling af Peyerska plaquerna och de soli- 

 tära folliklarna. Någon gång iakttogs enskilda större eller mindre hœmorr- 

 hagier, då vanligen belägna i trakten af valvula Bauhini eller kring ränderna 

 af Peyerska plaquerna, en gång äfven i process, vermiformis. Rodnad och 

 svullnad af tarmslemhinnan iakttogs hos 8 kaniner och 6 hundar. Tillsvällda 

 Peyerska plaquer hos 9 kaniner och 5 hundar och mest voro då alltid de i 

 nedre delen af ileum belägna. I denna punkt öfverensstämma mina försök 

 med E. Frœnkel och Simmonds'), deremot icke med Beumer och Peipers^), 

 hvilka funno de pathologiska förändringarna hufvudsakligast lokaliserade i duo- 

 dénum och jéjunum. I tvenne fall observerades en tydlig brun pigmentering 

 af ett par plaquer näml. i försöken VIII och XII. Hos mössen kunde redan 

 från yttre ^) sidan de tillsvällda Peyerska plaquerna iakttagas, isynnerhet om 

 tarmarna lades i vatten. 



Tillsvällda mesenterialkörtlar, till färgen varierande från grå och grå- 

 röda till mörkröda, iakttogos hos 7 kaniner och (i hundar. Mjeltförstoring 

 hos 6 kaniner och 2 hundar samt alla möss. Omkring de ställen der de in- 

 travenösa eller intraperitoneala injektionerna blifvit gjorda, förmärktes aldrig 

 någon retning lika litet som i de fall laparotomi blifvit utförd något tecken 

 till peritonit kunde spåras. Vid den mikroskopiska undersökningen förfors 

 sålunda, att snitten från organen först granskades i en mindre förstoring, van- 

 ligen Zeiss' objektiv AA och ocular 2, derefter gjordes detaljundersökningen 

 medelst homogen immersion Vis- 



') Weitere Untorsuchungen über die Aotiologie dos Abdouiiiialtyplius. Zeitschrift 1'. Hy- 

 giene 1887. Bd. II, pag. 157. 



2) Baeteriologisclie Studien über die ätiologlsulio Bedeutung der Typliusbacillen. Zeit- 

 schr. f. Hygiene. Bd. I, pag. 538. 



') 1. c. pag. 503 och Die a;.tiologische Bedeutung des Typhusbacillus von E. Fra^nkel o. 

 Simmouds, pag. 48. 



