Nyenskans. ;36."5 



belägen ])å den landttuiiga '), som Itildades af NeA'a floden och dess biflod 

 Üclita, af svenskarne kallad Svarta bäcken, sålunda ett godt stycke från Ne- 

 vans inynning, niidt emot iiuv. Nikolaiinstitutet. Där kastellet uppfördes var 

 marken något upphöjd, men strax därintill tillstötte träsk ocli låga fält. Huru- 

 vida denna plats var densannna, där i forna tider Laudski'ona rest sma åtta 

 torn och där under -lohan lll:s krig några «kansai' blifvit xippkastade, är en 

 fråga, som näppeligen kan med Itestämdhet besvaras. Müller o. a. anse, att så 

 varit förhållandet, och sannnanställer man de få uppgifter xi äga till frågans 

 belysande, så ligger det antagande ganska nära. att de af Tyrgils Knutsson, 

 Johan den tredje och Jakob De la Clardie planlagda fästena legat åtminstone 

 i hvarandras omedelbara närliet. 



Det nanni. hvarunder minnet af fästningen bevarats till våra dagar, blef 

 Nyenskans, skansen vid Nyen- eller Nevafloden. Tyskarne kallade den Nyen- 

 schantz. Xewaschanze. flnnarne Nevalinna, ryssarne Kannee, Hiianmann^, Hobhh 

 KaiiLULi, lioUäudarne Skanz ter Nyen. Namnet framträder, såvidt jag kuiniat 

 flnna. först under Jakob De la Clardies laig, hvarför det vill synas, som om 

 det blifvit gifvet åt fästet först vid deinia tid. Müller försäkrar emellertid i sin 

 „Sammlung Russischer (Teschiclite'", att nanniet Nyenschantz uppdyker redan 

 vid medeltidens slut ocli att därmed betecknats en vid Üchtas mynning belägen 

 befästad stad, som senare råkade på förfall, tils den blef af svenskarne åter- 

 stäld.'-) Denna uppgift må tilsvidare stå för Müllers räkning. 



Om fästningsarbetets fortsatta utförande under de närmaste åren efter 

 1611 har jag mig intet bekant. Det kan dock tagas för gifvet, att arbetet 

 fullföljdes i den mån kiigshändelserna och de materiela tillgångarna tiUstadde 

 det och att åtminstone efter det freden blifvit ingången fästnüigen ytterligare 

 fullkonniades.^) I narviska kansliets registratur från slutet af 1630-talet ingår 

 ock särskUda bref med påminnelser om arbetets påskyndande. *) Efter livad 

 till vår tid bevarade kartor utvisa, inskränkte sig dock fästningsbyggnaderna 

 ganska länge till tämligen små dimensioner, och någon synnerligen stor utsträck- 



') Enl. jordeboken 169,5 (s. 195) hette denua udde Horvaniemi. 



') V: ,574. Hermann Dalton uppgifver i uppsatsen .,Ein Tag im Weichliilde der Stadt Petersburg 

 1688", (St. Petersburg. Zeit. 1889 11:0 58—72) att år 1522 omnämnes vid Oehtas utlojip en handels- 

 plats, af rvssarne kallad KopaAPjibniiua (skeppsvarf). 



') I bref af den 17 april 1617 uppgifver De la CTardie, att hau besiktigat bland auuat skansen i 

 Nj'en och funnit där såsom annorstädes brist på spannmål. (Livonica n.o 129). Samma år namnes 

 som „förwalter på skansen vid Nyen" Fredrik Möller. De la Gardieska saml. i Dorpats univ. bibi. 

 A. f. 850. 



*) Samlingen Ingrica i sv riksarkivet n:o 5. 



