Nyenshans. 3G5 



ileii yttre fästningsgrafven. Hela denna yttre inur onigifver staden, som framdeles 

 skall närmare skildras. 



Det vill. såsom redan nämdes, synas, som om denna karta icke återgåfve 

 tastningsvärkens rätta tillstånd år 1()44. utan som om kartan utgjoi'de norm 

 tor fortsatta arbeten. Härtör talar den omständighet, att hvarken i den nyss- 

 nämda af Carl Mörner år 1046 till regeringen insända eller i den äfvenledes 

 redan onniämda något yngre kartan värken äga den utsträckning, som man 

 med ledning af Schwengells plan kunde sluta till. ') Att planen icke blef helt 

 och hållet genomförd intygas dessutom af generalguvernören Erik Stenbock i 

 bref till regeringen af den 17 mars 1(J5"2. Stenbock nämner häri, att staden 

 „intet är toriiticerad. utan står alt öpi)en", hvarför han till drottningens god- 

 kännande bifogar en af generalkvartermästaren Eodenburg uppgjord dessein till 

 stadens foitiiicerande. I en med brefvet följande bilaga heter det: „ob nun 

 wohl ein Dessein von einer Fortitication so wohl dess Schlosses alls der Stadt 

 von (jreorgen Schwengell darüber gemacht, in Meinung solches fortzusetzen, ist 

 die alte Schantze desswegen rasiret, aber biss dato alles also ungebawet undt 

 niedergerissen beilegen geblieben".'-) Desseinen godkändes af regeringen med 

 några ändringar och återsändes den 81 maj 1()5"2 till generalguvernörens efter- 

 1'ättelse.^) Huru långt arbetena på dess reahserande fortskiidit intill l()5(j, 

 tinnes icke angifvet. 



Detta sistnämda år, lt)5(5, bestod fästningen sitt första prof efter Jakob 

 De la Gardies tider. Det visade sig, att pröfningen blef fästet öfvermäktig. 



Vägledda af tvänne föi'rädare inrykte några kompanier lyssar i den för- 

 svai'slüsa staden på aftonen den 5 juni lOoC). Innevånarne, som icke varit 

 l)eredda på ett anfall, mördades i sina hus och på gatorna; endast en del kunde 

 rädda sig genom flykten. Husen plundrades och lades i aska. Ett stort parti 

 spannmål och salt, som förvarades i magasinerna, blef hkaledes lågornas i'of."*) 



') Herrniau Daltoii, som ägt, kämiiduiii om deiiua karta och gifvit en beskrifiiing iläraf, tager 

 sålunda otvifvelaktigt miste, da han efter deii konstruerar' Nyenskans ;°ir Itiil. 



^) Ingrica u:o K). 



^) R. R. 1052 f. 8r2 v. 



*) Puffendorf uppgitver („De rebus a Caroki Gnstavo Sveciae rege gestis etc") att 70,000, adliga 

 godsägare tillhöriga tunnor spannmål ghigo förlorade. I en rapport till konungen den 16 juni 165ö upp- 

 skattar Gustaf Evertsson Horn skadan till 50,000 tunnor, dem han gifvit åt en korpral i befallning att 

 antända, om staden råkade i fara, hvilken tillsägelse äfven blifvit åtlydd till ryssarnes stora bedröfvelse. 

 (Ingriea n:o 11). Utom enskilda personers lifsfornödeuheter förstördes dessutom kronan tillhörigt upp- 

 lag. I en räkenskap i landsboken för år 10.58 anslogs denna förlust till 1,050 tunnor råg, 1,0.50 t:r korn 

 och 700 skeppund suchariebröd, alt värderadt till 8,144 dali-r s. m, IGO t:r spannmål fans i förvar hos 

 borgmästaren Henrik Piper, som dock genom särskildt bref blef befriad från er-sättningsskyldighet. R. 

 R. lOGO, tom. I: 732- 3. 



