/568 Caul v. Bonsdokff. 



När sålunda regeringens beslut angående fästningsvärkens utseende slutli- 

 gen mognat, utgick till vederbörande myndigheter ordres om nödiga åtgärders 

 vidtagande. Krigskollegiet ålades att beordra 500 man af de närmast Liv- 

 ocli Ingermaiiland liggande finska trupperna till arbete i skansarna samt att 

 förse dem med behötliga förnödenheter. Generalguvernören Anders Torstensson 

 bef aides den 2 apr. 1675 att tillsäga Ny ens borgare att flytta sina hus från 

 Ochtas högra strand till den vänstra inom fästningsmurarna. „Dock emedan vi 



tänka framledes att förvidga det där anlagda kastellet och däruti tyg- 



samt magasin- och provianthusen att upprätta låta, ty måste ingen få bygga 

 detsamma förnär, på det sedan vår dessein icke därigenom må hindrad Idifva." ') 



Det framgår af det ofvansagda, att den svenska regeringen nogsamt var 

 allvarligen betänkt på -sådtagandet af alla de försiktighetsmått, som erfordrades 

 i händelse ett krig åter utbröt. Jämför man de nya fästningsplanerna med 

 den af Schwengell utförda, så tinner man därjämte, hurusom de nyaste uppfin- 

 ningarna och den under de senaste åren timade revolutionen på fortirikations- 

 konstens område blifvit tillgodosedda. Det nederländska systemet är nu dehis 

 lämnadt och i stället ha de metoder accepterats, hvilka införts i befästnings- 

 konsten af Ludvig XIV:s store ingeniör Vauban. Det gamla citadellets form 

 har nog bibehållits, med den skilnad l)lott, att i stället för den förra massiva 

 byggnaden i dess midt flera fristående byggnader — kommendantsvåning, bar- 

 raker o. s. v. — uppförts. Men från denna fästningens kärnpunkt utgå mot 

 söder nya, fasta murar med starka bastioner och raveUner. En l)rant glads 

 omgifver den af Ochta fuktade löpgrafven. Inom deiuia utvidgning af fäst- 

 ningen var det meningen att liorgarena för erhållandet af bättre skydd och för 

 underlättandet af fästningens försvar skulle förlägga sina hus, en plan, som 

 länge varit påtäiilvt, men aldrig blef realiserad. 



Mycket blef ock gjordt af livad som i eiüighet med de öfverhetligen fast- 

 stälda kartorna skulle utföras, men icke alt. Staten led, som bekant, sedan 

 lång tid tillbaka af en kronisk penningeln-ist, som värkade ytterligt förlamande 

 på försvarsväsendets utveckhng och som kändes mest tryckande under de kri- 

 giska första åren af Carl XI:s regeringstid. Ar 1675 förmäler generalguver- 

 nören Taube, att af de 500 man, som kort därförinnan beordrats till fortifi- 

 kationsarbete i Nj^enskans, mesta delen Aisserligen anländt, men att alt arbete 

 låg under af brist på behöfligt material och i följd af omöjligheten att atlöna 



') E 11. 1675, tom. I f. 432 v. o. i. 71.' 



