.'>76 Carl v. Bonsdorff. 



Om kommendanterne på fästningen föreligga följande underrättelser. År 

 1617 namnes som „förvaltare på skansen vid Nyen" en Fredrik Möller.^) 

 Eiksregistratnret för den 30 okt. 1634 uppgifver, att fnllmakt s. d. utfärdats 

 för slottshöfvidsmannen på Nyenskans, men omnämner icke namnet i)å denne.") 

 Den 12 dec. 1645 mottog ränte- ocli proviantmästaren i Ingermanland Simon 

 Ski'agge af gen. guv. Carl Mörner förordnande att vara „slottslofven eller 

 slottsfogde" på Nyenskans. Kongl. fullmakt å tjänsten följde den 17 mars 

 1647.^) Skragge, år l()ô2 adlad med namnet Skraggensköld, upptages i rä- 

 kenskaperna som slottshauptman t. o. m. IGGO samt som ståthållare i Nyens 

 ocli Nöteborgs län 1661 — 1673. I kommendantskapet på Nyenskans efterträd- 

 des han af öfversten Alexander Andersson, som erhöll kongl. fullmakt d. 17 

 juni 1661 och kvarstod i sin befattning intill sin död 1669 eller 1670. ^j På 



Nyenskans' sigill. Ur Palmsköldska saml. i Uppsala iiuiv. bibi. 



honom följde som kommendant öfversten Alexander Pereswetoif-Morath, som 

 iiniehade sin befattning ännu år 1688. '") 1 början af 1689 företi'äddes kom- 

 mendantskapet af majoren under Kembei't v. Funckens regemente Andei's Fra- 

 ser, som på grund af begångna grofva förseelser förklarades af regeringen d. 

 14 april 1689 förlustig sina befattningar. I hans ställe utsågs till kommen- 

 dant öfverstlöjtnanten Johan Apollotf, som afslutade raden af svenska kommen- 

 dan tei' på Nyenskans.''') 



Vi ha nu redogjort för livad källorna veta förtälja om fästningen Nyen- 

 skans intill slutet af 17:de seklet och betinna oss inför de händelser, under 

 hvilka fästningen bestod sin sista kamp, föi' att sedan försvinna bland fram- 



') De la Gardieska saml. i Dorpats nniv. bibi., A f. 850. 



2) K. R. 1634, f. 1137 v. 



') E. K. 1647, I: 354. 



*) R. R. 16(51, I: 828-9, laudsböckerua. 



") Rak. bock: Nj'ens dombok 16S8. Eul. Aurep utuämdes han år 1669. I 1670 års laudsbok 

 uämuas såväl Andersson som Morath. 



") R. R. 1689, april f. 527 — 9. I bref till gen. guv. Sperling nämner konungen, att han äfven tänkt 

 på öfv. löjtu. Knorring, som uppgifver sig ha fått fullmakt â tjänsten redan år 1680. 



