382 Oael v. Bonsdoeff. 



Nyen, d. v. s. Nevan, samt på några andra lägliga platser i Karelen och In- 

 gennanland. För att dessa påtänkta städer måtte blifva popnlerade, tilh'äxa i 

 handel och vandel och med tiden komma nti flor och esse, förklarar han sig 

 vilja tilldela dem stadsrättigheter och privilegier och medgifva dess iiniebyg- 

 gare sex års frihet för all borgerlig tnnga och besvär. För dem, som åtaga 

 sig att zira och bepryda dessa städei', isynnerhet den vid Nyen, med dngliga 

 stenhns och byggningar, utlofvas en prolongation af frihetsåren på ytterligare 

 sex år, med vilkor dock för dem. som vilja slå sig neder i staden, att söka 

 där burskap och ställa vederhäftig borgen för att de efter frihetsårens ntgång 

 uppehålla borgerlig näring och bära all stadens tunga så länge som stadslagen 

 föreskrifver. När de sex frihetsåren tagit slut lofvar konungen att förse l)or- 

 berskapet och staden i gemen med särskilda privilegier, „efter som vi se dem 

 i varande frihetsår hafva tagit till med byggningar, handtering och vandel. ^) 



Detta var fundationsbrefvet för Nyen. Afsikten med den nya staden var, 

 såsom vi framdeles komma att än tydligare åskådliggöra, att göra densamma 

 till en af nederlagsorterna för handeln på Ryssland samt att draga till den- 

 samma en del af den handel, som ryssarne förde med utlandet öfver Arkangel. 

 För att lättare uppnå detta syftemål, uppdrog konungen, ungefär samtidigt med 

 fundationsbrefvets utfärdande, åt tvänne herrar Abraham 8ich von Sandeler 

 och Bernhard Sten von Stenhusen att söka locka ryssarne till att transportera 

 sin arkangelska handel till Nyen och Narva. 



Det uppgifves under en något senare tid, att redan vid Gustaf Adolfs död 

 den nya staden „stått på god begynnelse och åtskilliga tecken till att med tiden 

 kunna blifva en god stad låtit sig märka." Tomtplatser för de inliyttande 

 borgarene befinnas redan år 1633 blifvit utstakade af den i det föregående 

 onniämde ingeniören Georgig Schwengell. Ryssarne visade sig icke alldeles 

 motvilliga att tillmötesgå den svenska regeringens syftemål, och år 1634 ema- 

 nerade en förordning, som be^^ljade dem de handelsförmåner, de gjort till vil- 

 kor för sin niedgörlighet. Men trots denna goda början visade det sig snart, 

 att utsikterna för en fortfarande utveckling märkbart försvårades genom den 

 osäkerhet, hvari de vid Nyenskans bosatte nybyggarene sväfvade, så länge 

 inga bestämda stadsprivilegier ännu bhfvit för dem utfärdade. Sex à tolf fri- 

 hetsår voro stadens borgare beviljade jämte hopp om privilegier, när orten höjt 

 sig till något välstånd. Men hiu'udana dessa privilegier skulle bhfva och när 

 regeringen ville anse tiden för deras utfärdande mogen, därom ägde man ingen 



') A. A. v. Stieniman. Sami. >itaf bref etc. ang. Sveriges rikes commerce, politie o. oeconomie I, 

 s. 1003—1004. 



