varamle vistelseorten dritva burgerliga näringar.^) 1 resul. af den !S mars KiliO 

 afslog regeringen denna begäran, åläggande flj'ktingarne att fordersannnast Åter- 

 vända till sin stad. At de återkomne borgarene gafs, ntoni andra förmåner, 

 löfte om tio års åtnjutande af de i 1042 års privilegier omnämda friheterna. 

 Efter deinia tid omtalas frihetsåren icke förr än i kongl. resolutionen af den 

 4 jiuii J()7'.). i deinia namnes, att Nyen „för desse infallna krigstiders samt 

 andra däraf förorsakade besvärs och olägenheters skull vid de dem förunta fri- 

 hetsåren nu ej har kunnat konnna uti något synnerligt välstånd", hvarför ko- 

 nungen nådigst velat prolongera de för detta åtnjiitna frihetsåren med ytterli- 

 gare åtta år. Då dessa åtta år utgingo. supplicerades om ytterligare förläng- 

 ning på tio år. Denna begäran, som toi'de lämnats lieroende för en tid framåt, 

 förnyades några år senare. Med anledning häraf infordrade konungen yttrande 

 af kanniiar- och kommerskollegium, som förklarade i skrifvelse af den 30 sept. 

 1691. att saken icke kunde afgöras, innan nödiga handlingar till frågans lie- 

 dömandc införskaffats och en jämförelse mellan X3'ens och Xarvas privilegier 

 blifvit värkstäld. (lodkäunande deinia up[)fattmng, ålade konungen den 1(5 därpå 

 följande oktobei' kollegiet att infordra från Nyen afskrifter af stadens privile- 

 gier, men förklarade tillika, att tils frågan hunne åtgöras, Nyen finge blifva 

 „uti detta mål Aid dess förre vilkor och i det stånd. In-aruti densamma nu är 

 och i de förflutna åren varit." ^) När det slutliga utslaget gafs och huru det 

 lydde, har jag icke 13'ckats utreda. 1 landsböckerna finnes ingen uppgift om, 

 att de ifrågavarande skatterna skulle influtit till la'onans skattkammare. 



I sammanhang med frihetsåren må nämnas de direkta bidrag regeringen 

 lämnade till den kommunala förvaltningens handhafvande och stadsutgifternas 

 betäckande. Icke häller i»å detta område kunde borgarene reda sig utan öfver- 

 hetens mellankomst. 



I det redan näiiida biefvet af år 1(342 till generalguvernören (xyllenstierna 

 förordnade regeringen, att i den ingennauländska staten skulle upptagas 2(»(l 

 daler för hvarje borgmästare i Nyen. ÖO dal. för hvarje rådman och 10(.) d. för 

 stadsskrifvaren. I resolution af den 31 ang. 1646 beviljade drottning Kristina 

 Nyen rätt att tils vidare upi)bära hälften af den afgift, som under namn af 

 portorium erlades af alla sjöledes inkommande och utgående varor, de ryska 



'J I Helsingfors förelades llyktiugarria som vilkor för borgerliga näringars ntöfvande afläggaudet 

 af borgareed. Da de vägrade att göra detta, förebärande att de icke i laglig ordning uppsagt sitt 

 burskap i Nyen, förbjöd magistraten dem rättigbeteu att i staden bedrifva köpenskap ocb bandtvärk. 

 Helsingfors dombok för 1657. 



^) Stierumau V s. 274—276. 



