xV//(?H. 397 



Högsta instans i judiricla mål. näst regeringen, var den ;\r 1(330 im-ät- 

 tade liofrätten i Dorpat. Da vid landtdagen i Riga 1665 förslag vaktes om 

 liofrättens förfl3-ttande till Pernau, framkallade detta stort missnöje inom bor- 

 gerskapet, som genom magistraten anhöll om förslagets förkastande, emedan liof- 

 rätten därigenom aflägsnades för långt från Nj-en. ^) Flyttningen Ijlef icke häl- 

 ler af, men tjugo år senare blefvo de med magistratens utslag missnöjde t^a\ngne 

 att appellera till en ännu allägsnare ort. Ar 1684 blef nämligen îs^yen såväl som 

 hela Ingermanland afskiljdt från dorpatska hofrättens rättsgebit och lagdt under 

 hofrätten i Abo. — Angående appellationer till hofrätten stadgades år 1666, 

 att sådana flngo ske blott i de fall. då målet angick minst 30 daler s. m. ") 



De lokala myndigheterna och tjänstemännen i Nyen bestämdes i 1642 års 

 privilegier till l)orgmästare och råd, stadsskiifvare, kämnärer, byggmästare och 

 vårdskrifvare. 



Borgmästare och i'åd — så stadgades det i privilegiebrefvet. som utförligt 

 redogör för resp. tjänstemäns skyldigheter — ägde att upprätthålla god ordning 

 och pohti, att hålla uppsikt öfver stadens byggningar, gator, hamnar m. m., att 

 skipa lag och rätt samt vaka däröfver, att t\istiga saker blefvo antingen i 

 vänUghet bilagda eller genom laga dom utan lång tids förhalniug förda till en 

 lycklig ända. Åtminstone tvänne gånger i veckan borde de komma tillsam- 

 mans på rådhuset. Stadsskrifvaren ålåg det att årligen upprätta en riktig och 

 klar stadsens tankebok och däri införa alla under året förefallande mål och 

 ärenden. Kämnärerne skulle vara till antalet två och i rådstugan hafva ett 

 särskildt rum, kämnärsstugan. Deras ämbete skulle bestå i att upptaga till 

 förhör, förlikning och dom alla ringa och små saker, såsom trätor om gäld och 

 annat slikt, som förvisades till dem från rådstugan eller af parterne hänskjötos 

 till deras åtgörande. Dessutom skulle de hafva uppsikt öfver alla brott emot 

 rådets förordningar och stadgar, instämmande för rätta alla dem, som bUfvit 

 med sådana förseelser beträdda, samt inkräfva vid rådstugiu-ätten ådömda bö- 

 ter. Åtminstone tre dagar i veckan, tre timmar hvarje dag, skulle de samlas 

 till session och vid deras öfverläggningar skulle stadsskrifvaren eller, vid för- 

 fall för honom, någon annan af ståthållaren eller fogden förordnad person när- 

 vara. Protokollet skulle föras af vårdskriivaren. Från kämnärrätten kunde 

 vad ske till rådstugurätten, om saken gälde mera än 40 daler. — Till stadens 

 byggmästare skulle utses två borgare, gode och beskedlige män, de där förstodo 



') Ingrica vol. 40. 



') Xyens privilegiebok. 



