Nyen. 409 



församling. Ogörligt är att närmare bestämma procenttalet af de svenska och 

 tinska talande; så mycket finner man dock. livad som redan grannskapet till 

 Finland gifver vid handen, att finnarnes antal var vida öfvervägande. Efter livad 

 begrafningslängderna för den finsk-svenska stads- och landsförsamlingen utvisa, 

 kommo de finska immigranterne mestadels från Östra Finland, från Savolax och 

 Karelen. Ett ringa antal namn antyda öfverflyttningar från öfriga delar af landet. 

 Hvad den sociala ställningen i staden vidkommer, så upptog den finsk-svenska 

 församlingen mesta delen af de lägre klasserna, kroppsarbetare, handtvärkare, 

 borgare m. m. Dock hörde till densamma ock en och annan medlem af köp- 

 mannakåren, det förnämligare och förmögnare lagret af borgerskapet. 



Med finnar och svenskar täflade tyskarne om att gifva åt staden dess na- 

 tionela prägel. De synas inflyttat till större antal först efter stadsprivilegier- 

 nas utfärdande, men hade redan vid seklets mi<lt blifvit manstarka nog att an- 

 söka om regeringens tillstånd till bildandet af en egen församling. • Om deras 

 hemort kan knapt annat sägas, än att de flesta kommo från Estland, Livland 

 och Tyskland; somliga från städer i Finland och 8verige. Dessutom vitna 

 några borgares namn om holländsk och l)ritisk extraktion. Till numerär kunde 

 den t3'ska församlingen icke mäta sig med den svensk-finska, men väl i fråga 

 om socialt inflytande. Tyskariie hörde nämhgen till stadens penningearistoki'ati 

 och intogo därigenom, åtminstone mot seklets slut, en ganska dominerande ställ- 

 ning i samhället. De flesta mera betydande köpmän voro tyskar,^) liliaså 

 många l)land handtvärksmästarenc. Bland stadens rådsfäder voro vid seklets 

 slut de flesta af tysk börd, ehuru alla icke hörde till tyska församlingen. Som 

 en antydan om det tyska elementets tillväxt vid denna tid må det omnämnas, 

 att borgmästare och råd i sina skrifvelser till den svenska regeringen mesta- 

 dels begagnade sig af tyska språket. I h vilken riktning somliga redan något 

 tidigare tänkte sig, att utvecldingen skulle gå, framgår m ett till regeringen 

 inlämnadt lietänkande om Narvas och Nyens handel, där det talas om Nyen 

 som „en tysk sjö- och handelsstad.-) 



Af stort intresse vore att lära känna det förhållande, hvari de många 

 nationaliteterna i Nyen stodo till hvarandi'a. Främst huru förhållandena artade 

 sig mellan den finsk-svenska församlingen och liorgarene af tysk härkomst. 

 Tyvärr lämna oss handlingarna härvidlag ytterst få antydningar. En lång 

 strid, som framdeles kommer att skildras, utkämpades Aisseiiigen angående rät- 



1) Se bilag. 



'-) Liyonica, vol. 578. 



