414 Cael v. Bonsdorff. 



mdsakligast kring den punkten, luinnida livländsk eller svensk tulltaxa skulle 

 följas i Nyen. Den livländska tulltaxan var den tor staden fördelaktigare och 

 dess fullständiga införande blef en af de frågor, som ifrigast omtuggades i de 

 besvär, med hvilka liorgerskapet idkeligen uppvaktade monarken. Styrelsens 

 tullpolitik utmärktes \\å denna tid af ett osäkert famlande efter ett bestämdt 

 system, hvarvid kontraordres följde på ordi'es, omslag på omslag, och denna 

 obeslutsamhet gentemot Nyens fordringar var desto betänkligare, som det städse 

 gälde att ihågkonnna Nyens merkantila mission: de svensk-ryska handelsför- 

 bindelsernas stärkande och lifvande. 



Det har redan tidigare framhållits, hurusom syftemålet med Nyens grund- 

 läggning väl varit att befordra den materiela odlingens tillväxt i Ingermanland, 

 men hurusom regeringen därjämte och i främsta rummet ville begagna den nya 

 staden som ett medel att di'aga den ryska handeln västerut, att förmå ryssarne 

 till att lämna de gamla handelsvägarna till Arkangel och söka sig nya genom 

 de svenska Östersjö-hamnai'ua. Keval, Narva och Nyen skulle, så räknade man 

 ut, blifva nederlagsorter för ryssarnes import och export. Ofver dem skulle de 

 stråtvägar gå, på hvillva ryska artiklar sökte sig fram till utlandet och ut- 

 ländska produkter till Kyssland. När fördelarna af denna väg hMvit klara 

 för ryssarne, då skulle Ai'kangel sjunka ned till obetydlighet och Reval, Narva 

 och Nyen svälla ut till betydande handelsstädei'. Man finner detta sträfvande 

 tydligt och klart lysa fram ur lagstiftningsatgärdei'ua på handelns område, och 

 att Nyen härvid hade en viktig roll sig anvisad, fann man för godt att tidt 

 och ofta inskärpa. I flera kungliga bref och resolutioner framhålles det ut- 

 tryckligt, hurusom Nyen blifvit till den ändan fundeiad, att den ryska utrikes- 

 handeln skulle flytta sig från Hvita hafvet till ()stersjön. För uppnåendet af 

 detta mål var det emelleitid icke tilh'äckligt att anlägga städer i de östra 

 gränsprovinserna och att utstaka föi' deras borgare det område, där deras spe- 

 kiuationsförmåga skulle bära den bästa vinst. Wille man Adnna ryssarne för 

 sin idé, var det nödvändigt, att i de städer, hvilka specielt rekommenderades 

 dem, utlofva dem sådana förmåner, att de pekuniära fördelarna af en transito- 

 handel öfver de svenska Ostersjö-hamnarna öfverstego dem man väntade sig på 

 vägen öfvei' Arkangel. Det var tydligt, att lyssarne endast motvilligt komme 

 att inlåta sig på förbindelser med den gamla arffienden, som fått ett så afgjordt 

 öfvertag på stridsfältet och som kanhända nu under sken af vänskap och till- 

 mötesgående lade ut en ny snara för dem. 



På samma gång vi betrakta de administrativa åtgärder, genom hvilka 

 regeringen sökte bana väg för den ryska handeln öfver Nyen och finna 

 en lösning på de härmed sammanhängande tullfrågorna, böra vi därför äf- 



