424 Carl v. Bonsdorf f. 



sinnade nationaliteter linge i nämda städer handla direkt med ryssarne, att de 

 finge lia egna handelshus med af magistraten utsedda edsmrna biträden, såsom 

 mäklare, notarier m. ni., att kommunikationerna blefve förbättrade och härbär- 

 gen anlagda på landsbygden m. m. Äfven genom särskilda specialkommissioner 

 sökte regeringen vinna sitt mål. År 1664 tülsattes en af riksråden Johan 

 Gylleustierna och Lorenz Creutz samt v. presidenten Lagerfelt bestående kom- 

 mission, som skulle liafva „sitt förnämsta ögonmärke" på den ryska handeln 

 och därför befuUmäktigades bl. a. till vidtagande af nödiga åtgärder för befräm- 

 jandet af den handel med tobak, vin, salt och sill, som gick öfver Nyen och 

 Nai'va till Ryssland. ^) 



Trots alt detta ville den ryska handeln icke taga önskad fart. Liksom 

 under seklets förra hälft inkoninio fortfarande klagomål öfver vidrigheter och 

 oförrätter, som di\abbat svenska köpmän i Ryssland. I ett af burggrefven von 

 Kochen och generalguvernören Sperling uppgjordt syndaregister klagas öfver, 

 att ryssarne omåttligt höjde tullen för svenska köpmän, under det att ryssarne 

 åtnjöto i svenska riket större lättnader än landets egna barn; att vissa varors 

 utförsel till Sverige förhindrades, ehuru samma vara nog utskeppades från Ar- 

 kangel; att minuthandel i öppna bodar var förbjuden för svenska undersåtar i 

 Ryssland, ehuru ryska köpmän nog åtnjöto denna frihet i Reval, Narva, 

 Dorpat m. fl. orter; att varor, som utgingo till svenska städer, belades 

 med högre tull än de, som utskeppades genom Arkangel o. s. v. -) I ett und. 

 betäiüvande af den 6 dec. 1698 nämner kammar- och kommerskollegium om 

 hårda procedurer mot svenskar i Ryssland, passtrakasserier, förbud att besöka 

 vissa i traktaterna uppräknade orter, medgifvandet af tobaksmonopol åt engels- 

 männen m. m.^) 



Icke under, om dylika provokationer framkallade hos svenska regeringen 

 en ■siss tvekan angående lämpligheten af fortsatta undantagsförmåner och om 

 då och då repressalier utöfvades. Då t. ex. lyska köpmän år 1688 klagade 

 öfver, att de måste betala lilla tullen för varor, hvilka tullbehandlats i Nyen 

 och sedan fördes till andra städer, fästes härvid intet afseende, emedan ryssarne 

 hade „så mycket mindre fog sig däröfver att besvära, som våra undersåtar 

 däremot fast oUka handteras i Ryssland, i det de förutan den första tullen, 

 som mäkta hög är, beläggas också med en durchfarts tull, hvilken ryska köp- 



') Livonioa n:o 34. 



^) Stiernman V: 3080 o. följ. 



') Muscovitica. 



