Ny en. 425 



männen ej betala.^) Ar 1602 beröfvades ryssarne rättigheten att ntan borger- 

 liga utlagors erläggande idka minuthandel i andra städer än N3^en, Narva, 

 Reval. Riga och Dorpat. -) Kammar- och kommerskolleginm gick så långt, att 

 det i skritvelse till konungen är 1697 hemstälde om att de stora frilieter rj's- 

 sarne af gammalt åtnjutit ofürmäi'kt och efter handen skulle indiagas och inga 

 vidare rättigheter medgifvas rysserne än de i fredstraktaterna stipulerade.^) 



Natuidigtvis voro svenska undersåtar icke de enda, som beklagade sig öfver 

 traktatsbrott, afsiktliga kränkningar och däraf förorsakade handelsförluster. A 

 rysk sida försummade man ingalunda att framställa sig som den ki'änkta. trak- 

 tatstrogna parten. Jag har icke varit i tillfälle att ur ryska källor inliämta, 

 hvilka alla sanna eller uppdiktade förseelser, som tillskrefvos den svenska re- 

 geringen och dess undersåtar. En antydan om de klagomål, som anfördes i 

 Stockholm, har dock erhållits lU' tvänne i svenska riksarkivets ]\Iusco^^tica sam- 

 ling ingående resuméer öfver ryssarnes besvär ocli fordringar. Enligt dessa 

 besvärade sig ryssarne bl. a. öfver olaga tullar, tullförhöjningar, konJiskationer 

 samt onödiga, tidsutckäkt vållande omgångar vid tullens atiäggande, inskränk- 

 ningar i handeln med främmande och inhemska köpmän i svenska rikets stä- 

 der, förl)ud att besöka uppstäderna och utföra obegränsadt antal riksdagar, 

 orätta vikter, våld från stadsmagistraternas sida m. m. m. m. Mot dessa gra- 

 \'aniina anförde svenska regeringen, att de af ryssarne anförda fallen voro 

 ogrundade eller beroende på de ryska köpmännens försök till bedi-ägerier, att 

 \dssa af ryssarne öfverklagade lagbestämmelser nog voro faktiska, men att de 

 träifade såväl alla främlingar som rikets egna barn m. m. Att bland de af 

 ryssarne framstälda besvären sådana funnos, som voro fuUt berättigade, kan väl 

 tagas för gifvet, liksom det å andra sidan framgår, att många voro uppdiktade 

 eUer beroende på fordiingar, som icke hade sin grand i några traktater och 

 dessutom stredo mot Sveriges hela handelssystem. Sanna eller osaima, utgjorde 

 dessa besvär dock icke anledningen till den kyla, hvaimed ryssarne mötte sven- 

 skarnes förslag om lifligare handelsfih'bindelser. Den ringa framgång, svenska 

 regeringens ryska handelspolitik rönte, berodde dels på den isolerade ställning 

 Ryssland \id dernia tid ville intaga, dels på den mot Sverige fientliga stämning, 

 som dolde sig under tsarens alla vänskapsbetygelser. 



') Stiernman, IV: 1012. 

 ^) „ V: 304—305. 



ä) „ V: 636—637. 



