426 Carl v. Bonsdorff. 



Efter denna framställning om Sveriges handelspolitik gentemot Ryssland 

 efter freden i Kardis vända vi oss till Nyen. Vi ha oss redan bekant det 

 nnderstöd regeringen länniade Nyens nödstälda borgare för att höja staden ur 

 dess djupa förfall; huru frihetsåi' följde på frihetsår, penningeanslag gåfvos till 

 allmänna byggnaders uppförande och justitiens upprätthållande, löften utdelades 

 om stadens befästande m. m. För att fullfölja den föregående skildringen om 

 tiden före 1(356 — 58 års kiigsoi'oligheter återstår oss då ännu att genomgå de 

 lagstiftningsåtgärder, genom hvilka regeringen sökte regiera och befrämja Ny ens 

 handel intill stora nordiska krigets utbrott. 



Bland andra önskningsmål, som Nyens magistrat år 1660 framförde inför 

 regeringen, var och det, att åt Nyen måtte försäkras i licenterna lika vilkor 

 med Narva och Eeval, eftersom staden „för detta alltid hört under den liv- 

 ländska licenten, men för några år sedan kom en del under svensk tuUordi- 

 nance." Till denna anhållan samtykte regeringen i resolution af den 8 mars 

 16()() såtillvida som det gälde tull för ryska varor och ingermanländsk spann- 

 mål, men för det gods, som kom från Viboi'gs och Kexholms län, skulle „för 

 vissa skäl" tull erläggas enligt svensk taxa. Först d. 18 sept. 1666, efter 

 förnyad ansökning, fann regeringen godt medgifva Nyen samma lindring i de 

 numera förhöjda tullsatserna, som förunnats Narva (i resol. af d. 11 nov. 1664). 

 Aret därpå anmälde generalkommerskollegium i memorial till regeringen, huru- 

 som åtskilliga svenska undersåtar förklarat sig sinnade att inlåta sig på handel 

 med ryssarne, men af höllos därifrån af den högre tull de i proportion till rys- 

 sarne hade att erlägga; kommerskollegiet föreslog därför, att, som ryssarne 

 af särskilda orsaker icke kunde beläggas med samma afgift som svenska under- 

 såtar, de senare måtte befrias från förhöjningen och likställas med ryssarne. 

 Detta förslag godkändes af regeringen, som i resol. af den 27 sept. 1667 ålade 

 kollegiet att vidtaga den förändring i tulltaxan, att framdeles svenska varor, 

 som genom Nyen och Narva fördes till Eyssland, underkastades samma tull som 

 ryssarne betalade för sina varor. Då klagomål inlupo, att tullinspektorn i Fin- 

 land, trots dessa resolutioner, utsträkte till honom komna ordres rörande det 

 ünska tullväsendet ända till Nyen, lades Nyens tullkammare år 1671 under 

 den livländska tullinspektorn, som uttryckligen ålades att „såväl i licent och 

 handel som andra balkor" behandla Nyen efter samma mått som Narva. ^) Som 

 ett uttryck för den „gemenskap och communion", som numera rådde emellan 

 Eeval, Narva och Nyen, må nämnas en för de tre städerna utgifven vrakord- 



') Res. (1. 13 sept. 1Ü71 i Nyens privilegiebok. 



