Nyen. 427 



ning af den 17 okt. 1079. Denna ordning tillkom med anledning af klago- 

 mål öfver hvaijehanda i handeln med viktegods iiu'otadt oskick och iinderslef, 

 „hvarigenom de där utgående varor i förakt och vanvördnad hringas hos de 

 frännnande och till priset mycket förringas, comniei-cierne på de orter aftaga 

 och svenska undersåtar finna sig mcärkeligen förfördelade och bedragna/" Stränga 

 01'dres gåfvos nu för vederbörande betjänte om en samvetsgrann undersökning 

 af alla tiU vräkeriet hörande handelsartiklai-, och de resp. magistraterna lades 

 varmt på hjärtat att hålla uppsikt öfver påbudets efterlefvande. ') 



I den så många växlande lagstiftningsåtgärdei' underkastade handeln med 

 tjära i)itog Nyen länge en syinierligen gynnad ställning. När tjäiiihandels- 

 kompaniet inrättades år 1648, undantogos, utom ajnlra landsdelar. Östersjöpro- 

 vinserna från dess monopol. När det förnyade tjänihandelskompaniet fick sina 

 privilegier år 1661, skedde icke häller någon inskränkning i de baltiska stä- 

 dernas handelsfrihet. På samma sätt fortgick det ännu i inemot trenne decen- 

 nier. Utom demni fördel, att icke insnärjas i de band, hvarmed kompaniet 

 tjattrat en af rikets viktigaste handelsgrenar, åtnjöt Nyen, jämte shui hkar 

 Narva och Eeval, ytterligare förmåner i tullen. Bland de ryska artiklar, dem 

 regeringen sökte indraga på marknaden och hvilkas export gynnades med lägi'e 

 tullsatser, ingick näml. äfven tjäran. Medan den från Viborg utskeppade tjä- 

 ran var belagd med en tull af 25 à 30 procent, — förutom accis och porttull 

 — så betalades i Nyen, Narva och Eeval såväl ^id import som export alle- 

 nast 2 procent, och accis och porttull existerade icke. Öfver denna priAdlegie- 

 rade ställning hördes många och högljudda klagomål. Tjärukompaniet förkla- 

 rade, att orsaken till den mindre goda framgång och nytta, som det af rege- 

 ringen hyllade systemet medförde, i väsenthg mån berodde därpå, att kompa- 

 niets monopol icke utsträkts längre än till den bäck och tjära, som brändes 

 norr om linien Stockholm — Nyen, samt att ingen förändring till det bättre 

 kunde inträda, innan äfven den södra tjäran kommit i kompaniets händer. 

 Bland missbruk, som de södra städernas tjäruliandelsfriheter framkallade, fram- 

 hölls specielt det underslef, som begicks af bönder och borgare i södra Fin- 

 land, hvilka i stället för att hembjuda sin tjäi'a åt kompaniet, seglade till Ee- 

 val, Narva och Nyen, från liAilka orter deras vara sedan transporterades till 

 marknaden i främmande land. Viborgs borgare, hvilka, såsom vi snart komma 

 att se, hyste ett lätt förklarligt agg tiU Nyen, beskärmade sig högeligen öfver 

 den förlust de ledo därigenom, att en stor del af den tjära, som l)rändes kring 



») Stiernman IV s. 201— 20G. 



