428 Carl v. Bonsdorff. 



Saima och Ladoga och hvilken bort föras till deras stad, fraktades till STyen. ^) 

 Dessa af kompaniet och enskilda städer påpekade och öfverklagade missförhål- 

 landen ledde slutligen till det ås3^ftade målet, den södra tjärans likställande 

 med den norra. Förändringen timade dock icke plötsligt, utan förbereddes ge- 

 nom särskilda resolutioner och patent. Ar 1672 emanerade ett strängt förbud 

 mot den finska tjärans olagliga utförsel öfver Keval, Narva och Nyen.^) År 

 1683 den 18 januari i'esolverade regeringen med anledning af Viborgs besvär 

 öfver de förluster städerna i Ingernuuiland och Estland förorsakade Viborg, att 

 det var „helt oskäligt och alldeles intet enligt med den år 1654 pubUcerade 

 [tjäru och beckhandels] ordnings rätta förstånd och mening, att städerna i In- 

 germanland skola njuta på tjäran större frihet i tullen än andre våra städer, 

 alldenstund den dem förunte lindring därutinnan är förnämligast ansedd på 

 ryska handelns befordring, som hvai'ken kan eller bör under sig begripa tjäru- 

 handeln, af hvilken alla våra finska städer hafva sin största andel och förkof- 

 ring" ; på dessa grunder ville regeringen för den finska handelns redresserande 

 belägga den i de ingermanländska städerna, d. v. s. i Eeval, JSTarva och Nyen 

 utskeppade tjäran med samma tull, som betalades för den finska.^) För att 

 betaga de finska städerna vidare skäl till klagomål öfver sina sydliga grannars 

 företräden, bestämdes fyra år senare, den 12 maj 1687, importtullen för öfver 

 Ladoga sjön till ISTyen och Narva förd finsk tjära till samma belopp som den 

 i Finland föreski'ifna; endast den i Eyssland brända och tillvärkade tjäran 

 skulle fortfarande „med den ringare licenten efter pakterna beläggas."'') De 

 mystiska ordalagen i 1683 års förordning biet vo sålunda förtydligade och den åsikt 

 uttalad, som regeringen under tichgare år omfattat, att äfven tjäran inbegreps 

 bland de artiklar, på hvilkas export från Ryssland man räknade. Att den i 

 nämda förordning påbjudna exporttullen icke häller torde afsett den ryska tjä- 

 ran, framgår däraf, att regeringen först i resol. af den 6 april 1689 till kam- 

 mar- och kommerskollegium förklarade den ryska tjäran, som utskeppades i 

 Nyen och Narva, underkastad samma tull som den finska. Detta upphäfvande 

 af ryssarnes pri"salegium lU'säktades därmed, „att man på ryska sidan lärer 

 hafva så mycket mindre fog sig däi'öfver att besvära, som de sjelfve, enär å 

 vår sida klagas öfver den förhöjnings eller durchfarts tull, som i Ryssland på- 

 lagd är, pläga svara, att det står Ijägge potentaterne fritt att förhöja sina tullar 



*) o. Fyhrvall, Bidr. t. sv. bandelslagstiftningens historia, I 



"-) Stiernmaii III: 953—954. 

 =) „ IV: s. 52.5-7. 



*) , IV: s. 870. 



