432 " Carl v. Bonsdorff. 



jämte staclgades. att intet lyskt viktgods. utom .,det som därifrån till Sverige 

 på en hotten förfördt varder", finge utskeppas från Nyen, innan det passerat 

 stadens våg ocli erlagt vågpenningar. Ar 1670 bekräftades stadskällarens mo- 

 nopol å försäljningen af vin och andra främmande drycker och dekorterades 

 dess tuUafgifter med 100 riksd. årligen. Kongl. hrefvet af den 16 okt. 1691 

 till kammar- och kommerskollegium tUlstadde hemkvarnars fortsatta begagnande, 

 hvarigenom staden befriades från erläggandet af accis, hvarför den .,alt ifrån 

 begynnelsen" varit förskonad. Beträffande stadens anhållan om mynts och 

 metallers utskeppande från Stockholm stadgade samma bref, att det den 25 april 

 1685 utfärdade för))udet mot myntplåtars utförsel till Nyen, Narva och Reval 

 fortfarande skulle upprätthållas, men att järn, koppar och messing fritt finge 

 utskeppas till Nyen, och skulle „den ryske tullen" erläggas endast för den me- 

 tall, som fördes till Eyssland, icke mera, såsom förut, äfven för den, som från 

 Nyen exporterades vidare till andra utrikes orter och för hvilken den utrikes 

 tullen betalades. Slutligen medgaf resolutionen, för befrämjandet af trähandeln 

 på Ryssland, staden en begränsad rätt till skogshygge i Nöteborgs län. Påbud 

 om en rekognitionskammares im-ättande och bryggareaccisens erläggande utgick 

 år 1692.1) 



Vid ett bedömande af den betydelse och den lifaktighet Nyens handel ägde 

 efter stadens återuppbyggande och intill stora ofreden möter oss kanske ännu 

 större svårigheter än då det gälde att uttala oss om de tre första decennierna 

 efter stadens grundläggning. Sillen uppgifver i „Svenska handelns och närin- 

 garnes historia under de tre Carlarnes tidehvarf" (s. 6), att år 1662 var Nyen 

 den förnämsta nederlagsorten för den ryska handeln. Denna utsaga kan emel- 

 lertid betviflas, då Nyen viå denna tid ännu näppehgen kunnat repa sig efter 

 de utståndna olyckorna. Men senare, då spåren efter kriget begynt utplånas, 

 kan man med bestämdhet antaga, att de undantagsiormåner ryssarne ägde i 

 Nyen lockade ett icke ringa antal af dem att idka handel och köpenskap vid 

 stadens hamn och på dess torg och att genom borgerskapet träda i beröring 

 med öfriga städer inom riket. Utom ryssarne påträffar man dessutom i brokig 

 blandning svenska undersåtar och främmande köpmän; såsom förut mest tyskar 

 och holländare. Den brokiga nationela prägel, som vi redan funnit utmärka det 

 besutna borgerskapet, röjer sig ock hos „gästerna". Protokollen öfver inför 



') Resolutioner i Nyens privilegiebok; Stiermau V: 276—279 o. 371. 



