Ny en. 435 



ineligste dessein med vår stad att omkullkasta och till intet göra vela. och ful- 

 Icr ändtligen kanske intet annat följa "\'ill. än de för sin enträgenhet någon 

 tid det samma, som man icke förmoda vill, till E. K. M:ts och ki'onans mär- 

 kelig skada erhålla kunna." ^) 



Till Yil)org stod Nyen ständigt i ett spändt förhållande. Yiliorg vädrade 

 från föista början en farlig rival i den unga staden vid Nevastranden och 

 framtiden visade äfven, att dessa farhågor voro berättigade. Tidigare hade 

 staden fört en indräktig handel med ryssarne ; sedan 'Sjen framträdde på mark- 

 naden, aftog denna handel och Viborgs kommersiela betydenliet befann sig i 

 ett starkt nedåtgående. Icke under därför, om viborgarne i sina besvär till 

 regeringen oallnutet återkommo till Xyen och dess pri\1legier, Inilka de ön- 

 skade antingen upphäfda eller införda äfven hos dem. Så anhöllo de år 1650, 

 att Nyen måtte helt och hållet förbjudas utförseln af spannmål; år 1649 och 

 1664 anhöllo de, att den nyenska saltlicenten blefve införd i Viborg och 1654 

 hela den nyenska taxan.-) 



Med grämelse måste Yiborgs borgare se. huru de låga tullsatser, som rådde 

 i Nyen, lockade bönderna i Savolax och Karelen att med sin tjära och undia 

 produkter draga förbi deras stad till Nyen. Detta var ingalunda regeringens 

 afsikt, hvarför upprepade gånger löfte gafs om åtgärder för Viborgs skyd- 

 dande gentemot dess rival. Med anledning af det underslef, som föröfvades i 

 länet med boskaps, hästars, smörs, talgs och tjäras utförande tiU Nyen, utfär- 

 dade landshöfdingen i Mborg Anders Lindliielm stranda ordres åt fogdarne att 

 icke tillåta böndei'ue resa omkiing i landet utan pass; då detta icke hjälpte, 

 föreslog han, att i Nyen lilla tullen blefve införd åtminstone för de varor, som 

 kommo från Yiborgs och Nyslotts län. Detta afstyrktes af kammar- och kom- 

 merskollegium samt afslogs af konungen den '2 april 1692, bland annat på den 

 gnmd, att därigenom de tinska böndernas handelsresor till Nyen blef^'e legali- 

 serade, ., lärandes allmogen sådant oväsende hädanefter ännu mera föröfva, där 

 lilla tullen i Nyen blefve deras varor pålagd, alldenstund därigenom gåfvos 

 dem lika som en permission och tillåtelse slik utförsel att idka, Inilket skulle 

 hafva med sig den skadelige conseijuencen, att oss därigenom uti stora tuUen 

 något afginge, i det många varor från Nyen, hvarest liten licent betalas, till 

 Yiborg kunde blifva öfverbragie och superplusen däraf icke erlagd". Kammai- 

 och kommerskollegium ålades därför att med landshöfdingen öfvertänka andra 

 lämpligare medel till den ^-iborgska handelns underhjälpande.^) 



') Ingrica ir.o 40. 



-) Viliorgs privilegieljok i finska statsarkivet. 

 ') Stiernmau V, 317—318. 



